РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року 	справа № 200/293/26 	
	м. Черкаси 	

Черкаський окружний адміністративний суд в особі головуючого судді Гайдаш В. А., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу № 200/293/26 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додаткової винагороди, встановленої п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, а саме у період з 05.11.2024 по 06.03.2025;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , нарахування та виплату додаткової винагороди, встановленої п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період, який зазначений у довідці № 2084/5725 від 27.05.2025 дійсно в період з 05.11.2024 по 06.03.2025 з розрахунку до 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах з врахуванням уже проведених виплат за цей період. 
Обгрунтовуючи позовні вимоги, представник зазначив, що в період з 05.11.2024 по 06.03.2025 позивач брав безпосередню участь у бойових діях та заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, що згідно з п. 1 Постанови КМУ № 168 надає йому право на отримання додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн на місяць пропорційно часу такої участі. Оскільки відповідачем за вказаний період було нараховано та виплачено винагороду лише в розмірі 30 000 грн, вважає таку бездіяльність протиправною та просить суд захистити порушене право позивача на належне грошове забезпечення. 
Ухвалою від 21.01.2026 Донецький окружний адміністративний суд передав адміністративну справу № 200/293/26 на розгляд до Черкаського окружного адміністративного суду.
Адміністративна справа № 200/293/26 передана шляхом автоматизованого розподілу судді Гайдаш В. А.
Ухвалою від 19.02.2026 суддя прийняла позовну заяву до розгляду, відкрила провадження у справі та вирішила, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).
Військова частина НОМЕР_1 , не погоджуючись з позовними вимогами, 05.03.2026 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що військова частина в повному обсязі нарахувала та виплатила позивачу грошове забезпечення й додаткову винагороду (211 870,97 грн) згідно з Постановами КМУ № 168, № 704 та Наказом МОУ № 260. Факт виплати та відсутність заборгованості підтверджується витягами з наказів командира та довідкою від 23.02.2026 № 2084/2391/15/878.
12.03.2026 представник позивача подав до суду додаткові пояснення у справі, в яких зазначив, що згідно з довідками про безпосередню участь у бойових діях та грошове забезпечення № 2084/5725 від 27.05.2025, № 2084/2391/15/200 від 14.01.2026, № 2084/2391/15/878 від 23.02.2026, позивачу за період служби в АДРЕСА_1 з 05.11.2024 по 06.03.2025 недоплачено 168 296,60 грн додаткової винагороди, що підтверджується наказами командира в/ч НОМЕР_1 та журналом бойових дій і складається з недоплат за листопад 22 812,73 грн, грудень 61 935,49 грн, лютий 70 000,00 грн та березень 13 548,39 грн. 
З`ясувавши доводи сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини.
Позивач ОСОБА_1 з 05.11.2024 по 05.07.2025 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується витягами з наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.11.2024 № 319 та від 05.07.2025 № 192.
Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 27.05.2025 № 2084/5725 позивач дійсно у період з 05.11.2024 по 06.03.2025 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в н. п. Велика Новосівка Донецької області. У довідці зазначено, що ця довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій (особи з інвалідністю внаслідок війни).
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 17.12.2024 № 8118 «Про виплату додаткової винагороди за листопад 2024 року» призначено до виплати додаткову винагороду особовому складу військової частини: 100 000 гривень - пропорційно часу безпосередньої участі у виконанні бойових завдань під час ведення бойових дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань; 30 000 гривень - пропорційно часу безпосередньої участі у виконанні бойових завдань у складі діючого угрупування військ (сил) Сил оборони держави за період з 01 по 30 листопада 2024 року, відповідно до додатку 1 до цього наказу.
Згідно з додатком № 1 до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.12.2024 № 8118 позивачу нараховано 30 000 грн пропорційно дням безпосередньої участі з 07.11.2024 по 18.11.2024 (12 днів), з 22.11.2024 по 24.11.2024 (3 дні), з 28.11.2024 по 30.11.2024 (3 дні); 100 000 грн пропорційно дням безпосередньої участі з 19.11.2024 по 21.11.2024 (3 дні), з 25.11.2024 по 27.11.2024 (3 дні).
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05.01.2025 № 88 «Про виплату додаткової винагороди за грудень 2024 року» призначено до виплати додаткову винагороду особовому складу військової частини за період з 01 грудня по 31 грудня 2024 року відповідно Додатку 1.
Згідно з додатком № 1 до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.01.2025 № 88 позивачу нараховано 30 000 грн пропорційно дням безпосередньої участі з 01.12.2024 по 08.12.2024 (8 днів), з 13.12.2024 по 15.12.2024 (3 дні); 100 000 грн пропорційно дням безпосередньої участі з 09.12.2024 по 12.12.2024 (3 дні).
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05.02.2025 № 881 «Про виплату додаткової винагороди за січень 2025 року» призначено до виплати додаткову винагороду особовому складу військової частини за період з 01 січня по 31 січня 2025 року відповідно Додатку 1.
Згідно з додатком № 1 до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.02.2025 № 881 позивачу нараховано 100 000 грн пропорційно дням безпосередньої участі з 01.01.2025 по 31.01.2025 (31 день).
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05.03.2025 № 1561 «Про виплату додаткової винагороди за лютий 2025 року» призначено до виплати додаткову винагороду особовому складу військової частини за період з 01 лютого по 28 лютого 2025 року відповідно Додатку 1.
Згідно з додатком № 1 до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.03.2025 № 1561 позивачу нараховано 30 000 грн пропорційно дням безпосередньої участі з 01.02.2025 по 28.02.2025 (28 днів).
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05.04.2025 № 1957 «Про виплату додаткової винагороди за березень 2025 року» призначено до виплати додаткову винагороду особовому складу військової частини за період з 01 березня по 31 березня 2025 року відповідно Додатку 1.
Згідно з додатком № 1 до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.04.2025 № 1957 позивачу нараховано 30 000 грн пропорційно дням безпосередньої участі з 01.03.2025 по 06.03.2025 (6 днів).
Відповідно до довідки від 23.02.2026 № 2084/2391/15/878 про грошове забезпечення за період з 05.11.2024 по 06.03.2025 позивачу було нараховано додаткову винагороду згідно ПКМУ № 168 від 2022 р., а саме: 05 - 30 листопада 2024 р. — 38 000,00 грн; грудень 2024 р. — 38 064,52 грн; січень 2025 р. — 100 000,00 грн; лютий 2025 р. — 30 000,00 грн; 01 - 06 березня 2025 р. — 5 806,45 грн.
Вважаючи, що військова частина НОМЕР_1 протиправно не нараховувала та не виплачувала позивачу додаткову винагороду, встановлену п. 1 Постанови КМУ № 168 з розрахунку до 100 000 грн за спірний період, останній в особі свого представника звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII).
Відповідно до частини 1-3 статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає, зокрема, проходження військової служби; дотримання правил військового обліку.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першоїстатті 106 Конституції України,Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. На момент розгляду цієї адміністративної справи правовий режим воєнного стану в Україні продовжено та не скасовано.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Частиною 4 статті 2 Закону № 2232-ХІІ встановлено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Абзацом першим пункту 1 Постанови «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (п. 1-2 Постанови № 168).
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (далі Порядок № 260).
Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану у Порядку № 260 врегульовані розділом XXXIV. 
Відповідно до п. 2 розділу XXXIV Порядку № 260 на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах, зокрема:
100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):
під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту);
у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;
із здійснення польотів в повітряному просторі областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;
з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони;
на території противника (у тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);
з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника;
з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;
кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);
у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення);
з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;
у районах ведення воєнних (бойових) дій з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням згідно з бойовими розпорядженнями;
30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):
з інтенсивної підготовки для ведення воєнних (бойових) дій у складі військових частин (підрозділів), включених до складу резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави;
з управління угрупованнями військ (сил) у складі розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України;
з управління підпорядкованими силами та засобами відповідно до завдань, які покладаються на Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту, у складі розгорнутих пунктів управління Державної спеціальної служби транспорту;
у складі робочої групи або одиночним порядком, визначені Головнокомандувачем Збройних Сил України, начальником Генерального штабу Збройних Сил України, у межах областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;
з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів поза районами ведення бойових дій;
у складі діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави згідно з переліком завдань, затвердженим Міністром оборони України;
із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій;
з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури (у тому числі об`єктів транспортної інфраструктури - військовими частинами та підрозділами Державної спеціальної служби транспорту).
Відповідно до пунктів 9-10 розділу XXXIV Порядку № 260 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів:
командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини;
керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.
Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Отже, Порядком № 260 передбачено, що виплата у розмірі 100 000 гривень призначається військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на лінії зіткнення з противником на відстані виконання бойових (вогневих) завдань.
Згідно з пунктом 4 розділу XXXIV Порядку № 260 підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Як встановив суд, додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень та до 100 000,00 грн була виплачена позивачу відповідно до витягів з наказів командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 17.12.2024 № 8118 «Про виплату додаткової винагороди за листопад 2024 року», від 05.01.2025 № 88 «Про виплату додаткової винагороди за грудень 2024 року», від 05.02.2025 № 881 «Про виплату додаткової винагороди за січень 2025 року», від 05.03.2025 № 1561 «Про виплату додаткової винагороди за лютий 2025 року», від 05.04.2025 № 1957 «Про виплату додаткової винагороди за березень 2025 року» відповідно до Додатків 1 до відповідного наказу.
Так, згідно з додатком № 1 до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.12.2024 № 8118 позивачу нараховано 30 000 грн пропорційно дням безпосередньої участі з 07.11.2024 по 18.11.2024 (12 днів), з 22.11.2024 по 24.11.2024 (3 дні), з 28.11.2024 по 30.11.2024 (3 дні); 100 000 грн пропорційно дням безпосередньої участі з 19.11.2024 по 21.11.2024 (3 дні), з 25.11.2024 по 27.11.2024 (3 дні).
Згідно з додатком № 1 до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.01.2025 № 88 позивачу нараховано 30 000 грн пропорційно дням безпосередньої участі з 01.12.2024 по 08.12.2024 (8 днів), з 13.12.2024 по 15.12.2024 (3 дні); 100 000 грн пропорційно дням безпосередньої участі з 09.12.2024 по 12.12.2024 (3 дні).
Згідно з додатком № 1 до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.02.2025 № 881 позивачу нараховано 100 000 грн пропорційно дням безпосередньої участі з 01.01.2025 по 31.01.2025 (31 день).
Згідно з додатком № 1 до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.03.2025 № 1561 позивачу нараховано 30 000 грн пропорційно дням безпосередньої участі з 01.02.2025 по 28.02.2025 (28 днів).
Згідно з додатком № 1 до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.04.2025 № 1957 позивачу нараховано 30 000 грн пропорційно дням безпосередньої участі з 01.03.2025 по 06.03.2025 (6 днів).
Відповідно до довідки від 23.02.2026 № 2084/2391/15/878 про грошове забезпечення за період з 05.11.2024 по 06.03.2025 позивачу було нараховано додаткову винагороду згідно ПКМУ № 168 від 2022 р., а саме: 05 - 30 листопада 2024 р. — 38 000,00 грн; грудень 2024 р. — 38 064,52 грн; січень 2025 р. — 100 000,00 грн; лютий 2025 р. — 30 000,00 грн; 01 - 06 березня 2025 р. — 5 806,45 грн. 
Суд вважає, що нарахування додаткової винагороди позивачу у спірний період з листопада 2024 року по березень 2025 року здійснювалося відповідачем у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, з огляду на таке. 
Так, підставою для виплат стали відповідні наведені вище накази командира військової частини НОМЕР_1 , видані на підставі бойових розпоряджень та журналів бойових дій.
Щодо періоду за листопад 2024 року суд встановив, що згідно з наказом від 17.12.2024 № 8118 позивачу нараховано винагороду з розрахунку 30 000 грн за 18 днів підтримки бойової готовності та 100 000 грн за 6 днів безпосередньої участі у бойових зіткненнях. Сумарна виплата у розмірі 38 000,00 грн відображена у довідці про грошове забезпечення, повністю відповідає математичному розрахунку пропорційності відпрацьованого часу.
У грудні 2024 року нарахування відбувалося за аналогічним принципом згідно з наказом від 05.01.2025 № 88. Позивачу було визначено 11 днів для виплати у розмірі 30 000 грн та 3 дні для виплати у розмірі 100 000 грн. Загальна сума нарахувань за цей місяць склала 38 064,52 грн, що підтверджує факт виконання завдань у зоні бойових дій лише протягом частини календарного місяця з відповідним фінансовим забезпеченням кожного дня служби.
Щодо виплати спірної винагороди за січень 2025 року, за який згідно з наказом від 05.02.2025 № 881 позивачу нараховано максимальну суму додаткової винагороди — 100 000,00 грн. Це свідчить про безперервну безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або перебування на лінії зіткнення протягом усіх 31 календарного дня місяця, що повністю відповідає даним довідки від 23.02.2026 № 2084/2391/15/878.
Спірний період лютий — березень 2025 року характеризується виплатами з розрахунку 30 000 грн. У лютому нарахування проведено за повний місяць (28 днів), а у березні — пропорційно за 6 днів служби у розмірі 5 806,45 грн. 
Таким чином, дії відповідача щодо нарахування додаткової винагороди суд вважає правомірними та такими, що відповідають принципу пропорційності, закріпленому в Постанові КМУ № 168. Розмежування між виплатами 30 000 грн та 100 000 грн здійснено на підставі підтверджених періодів безпосередньої участі у бойових діях. Довідка про грошове забезпечення № 2084/2391/15/878 від 23.02.2026 фінансово підтверджує виконання вказаних наказів. 
Отже, надані суду докази у сукупності підтверджують, що відповідач діяв у межах повноважень, а розмір виплаченої додаткової винагороди за кожним із наказів є обґрунтованим, підтвердженим документально та розрахованим пропорційно дням виконання обов`язків у відповідних умовах.
При цьому, суд зауважує, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що у спірний період (за виключенням зазначених вище днів безпосередньої участі позивача у бойових діях) він виконував бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. 
Таким чином, суду не надано доказів на підтвердження конкретних проміжків часу, в яких позивач виконував бойові (спеціальні) завдання, що передбачені постановою Кабінету Міністрів України № 168. Тому суд вважає, що відсутні підстави для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, встановлену п. 1 постанови КМУ № 168 з розрахунку до 100 000 грн за спірний період.
Ураховуючи зазначене, суд вважає, що відповідач у спірних правовідносинах діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством і не порушив права та законні інтереси позивача в сфері публічно-правових відносин.
Щодо посилання представника позивача на довідку військової частини НОМЕР_1 від 27.05.2025 № 2084/5725, як на підставу для нарахування спірної додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн, то суд вважає таке твердження необґрунтованим з огляду на таке.
Так, відповідно зазначеної довідки від 27.05.2025 № 2084/5725 позивач дійсно у період з 05.11.2024 по 06.03.2025 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в н. п. Велика Новосівка Донецької області.
Однак, суд зауважує, що така довідка є підставою для надання заявнику статусу учасника бойових дій, про що і зазначено у довідці. Довідка від 27.05.2025 № 2084/5725 не відноситься до переліку первинних документів, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях, або заходах, оскільки видається з метою встановлення військовослужбовцю статусу учасника бойових дій та не є самостійною і достатньою підставою для підтвердження обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях за весь спірний період.
Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Ураховуючи наведене у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. 5, 9, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя 	Віталіна ГАЙДАШ