ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

О К Р Е М А Д У М К А
судді ОСОБА_1 в кримінальному провадженні №12022262020001171  по обвинуваченню ОСОБА_2 
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 332 ч.3 КК України

24 лютого 2025 року      м. Чернівці

Вважаю, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_2 за ч.3 ст.332 КК України є правильною і в справі є достатньо доказів для визнання останнього винуватим. Також вважаю, що суд першої інстанції правильно обґрунтовував винуватість ОСОБА_2 , в тому числі показаннями свідка ОСОБА_3 , даними ним на досудовому слідстві 29.04.2022 року в період введеного в Україні воєнного стану, оскільки хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації (ч.11 ст.615 КПК України). Той факт, що здійснення допиту свідка здійснювалось до введення в дію ч.11 ст.615 КПК України, не є перешкодою для суду використати отримані на досудовому слідстві показання в якості доказу.
Крім того, і суді апеляційної інстанції за письмовим клопотанням ОСОБА_3 , яке надійшло на електронну пошту апеляційного суду, який також повідомив, що в даний час перебуває в США разом з сім`єю, останнього було допитано в режимі відеоконференції. Особу Вінника було встановлено на підставі пред`явленого ним паспорта гр. України НОМЕР_1 , виданого 30.09.2008року Мелітопольським МВГУ УМВС в Запорізькій області. Свідку було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.66 КПК України, він був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України та приведений до присяги, з`ясовано його відносини з обвинуваченим. У зв`язку з віддаленим місцезнаходженням свідка на руки вручити йому пам`ятку про його права і обов`язки не представилось можливим. Надані в апеляційній інстанції покази свідка ОСОБА_3 повністю і в деталях співпали з показаннями, які він давав під час досудового слідства в якості свідка, коли хід і результати його допиту фіксувались за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації та під час проведення з ним слідчого експерименту, де проведення цієї слідчої дії також фіксувалось за допомогою засобів відеофіксації. 
Той факт, що допит свідка ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції здійснювався не за допомогою програми ВКЗ, на що наголошував захисник в судовому засіданні і через це заперечував проти допиту свідка, а за допомогою застосунку «Telegram» і хід та результати цього допиту було зафіксовано за допомогою технічних засобів відеозапису, не може свідчити про недопустимість цієї процесуальної дії – допиту свідка.
Вина ОСОБА_2 в пред`явленому йому обвинуваченні також підтверджується частково його показаннями, показаннями його дружини - свідка ОСОБА_4 , а також іншими наведеними у вироку суду доказами. Заперечення обвинуваченим того, що він отримав від ОСОБА_3 в якості плати за організацію його переправлення через кордон поза пунктами пропуску не заслуговують на увагу, з урахуванням того, що ОСОБА_3 є жителем м. Мелітополь і самостійно організувати своє переправлення через державний кордон не міг. В справі відсутні об`єктивні дані про те, що зі свідком ОСОБА_5 про допомогу Віннику незаконно перетнути державний кордон домовлялась інша особа. Суд першої інстанції правильно не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_5 , який був засуджений на підставі укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, і визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого за попередньою змовою з ОСОБА_2 та іншою особою, а в послідуючому в суді першої інстанції заперечив участь ОСОБА_2 у вчиненні злочину.
Вирок районного суду є законним та обґрунтованим належними і допустимими доказами і підстав для його скасування і направлення справи на новий судовий розгляд не має.

Суддя           ОСОБА_1