Справа № 740/7332/25 
Провадження № 2/740/740/26 

Р І Ш Е Н Н Я
з а о ч н е
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2026 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі: 
головуючого - судді Карпуся І.М.,
із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення на свою користь заборгованості за договором про надання кредиту № 483518-КС-001 від 18.12.2023 у розмірі 16 604,89 грн. та 2 422,40 грн судового збору. 
В обґрунтування позову зазначено, що 18.12.2023 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено договір № 483518-КС-001 про надання кредиту, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого позивач надав позичальнику грошові кошти в сумі 5 000 грн., на умовах сплати процентів за користування кредитом, а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кредит на умовах встановлених договором та графіком платежів.
Однак, всупереч вимог законодавства та умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав. Станом на 01.12.2025 у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 16604,89 грн., з яких: 4970,89 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 11634 грн. - сума прострочених платежів по процентах.
Ухвалою судді 02.01.2026 відкрито спрощене позовне провадження, постановлено розгляд справи проводити в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду 02.01.2026 задоволено клопотання позивача про витребування доказів.
Сторони в судове засідання не з`явилися.
Позивач у позовній заяві просив про розгляд справи за їх відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подав. Про час і місце розгляду справи сповіщався засобами поштового зв`язку за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання згідно із п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України.
Враховуючи, що відповідач згідно зі ст. 128 ЦПК України повідомлений, відзив не подав, причини неявки в судове засідання не повідомив, суд відповідно до ст.280, 281 ЦПК розглядає справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини, і дійшов наступного висновку.
Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно положень ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах.
Згідно ст.ст.526, 599, 629, 1046, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, договір є обов`язковим для виконання сторонами, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Судом установлено, що 18.12.2023 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено договір № 483518-КС-001 про надання кредиту, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця електронним підписом одноразовим ідентифікатором «UA-1880» (а.с.19-32).
Відповідно до умов договору позивач надав позичальнику грошові кошти в сумі 5 000 грн. строком на 24 тижні (до 03.06.2024), на умовах сплати процентів за користування кредитом за процентними ставками «Стандартна» у розмірі 2 % та «Знижена» у розмірі 1,14462815 % за кожен день користування кредитом, а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кредит на умовах встановлених договором та графіком платежів.
Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 12960 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка 9006,94% (пункти 2.8, 2.9 договору)
Сторонами в п. 3.2.3 Договору кредиту погоджено графік платежів, відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів.
Візуальна форма послідовності дій клієнта відображає опис дій, вчинених клієнтом та товариством, при укладенні електронного договору про надання кредиту 483518-КС-001 від 18.12.2023 в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», а також дату та час їх вчинення (а.с.32 зворот-33)
Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Згідно ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно ч. 8 ст. 11 цього Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, кредитний договір № 483518-КС-001 від 18.12.2023 між сторонами укладено в електронній формі.
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).
Докази на підтвердження недійсності вищезазначеного кредитного договору відсутні.
ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», свої зобов`язання за Договором кредиту виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором – 5000 грн., шляхом переказу грошових коштів на банківську картку відповідача, про що свідчить підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів (а.с.34), а також інформація з АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», зі змісту якої слідує, що на ім`я ОСОБА_1 емітовано банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , на яку 18.12.2023 було зараховано кошти в сумі 5000 грн. (а.с. 137-139).
Із урахуванням викладеного між сторонами виникли правовідносини, згідно положень ст.ст. 526, 599, 629, 1054 ЦК України.
Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача станом на 28.11.2025 за кредитним договором складає 16604,89 грн., з яких: 4970,89грн. - заборгованість по тілу кредиту; 11634 грн. – заборгованість по відсотках (а.с.10зворот - 16).
Відповідач не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування задля спростування заявлених позовних вимог, а відтак несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням відповідних процесуальних дій.
Суд вважає доведеним факт невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору щодо повернення тіла кредиту у визначені договорами строки, а відтак позовні вимоги про стягнення суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4970,89 грн. підлягають задоволенню.
Щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами, суд дійшов наступних висновків.
Пунктом 2.4 договору № 483518-КС-001 від 18.12.2023 передбачено стандартну процентну ставку у розмірі 2 % в день та знижену процентну ставку 1,14462815 % в день. 
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України «Про споживче кредитування».
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 № 3498-ХІ (далі – Закон № 3498-ХІ), відповідно до якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Зазначений Закон № 3498-ХІ набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом № 3498-ХІ, установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону
№ 3498-ІХ встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Договір між сторонами було укладено до набрання чинності Законом 3498-ХІ і строк дії договору продовжувався після набрання чинності Законом. 
Нарахування процентів за період з 18.12.2023 по 22.04.2024 за встановленими у договорі процентними ставками «Знижена» та «Стандартна» є правомірним, в той час, як за період з 23.04.2024 по 03.06.2024 проценти повинні були нараховуватись, відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» за денною процентною ставкою 1,5%, що в сумі за вказаний період складає 3131,52 грн. (74,56 грн. х 42 дні).
Отже, загальна сума заборгованості відповідача за відсотками за визначений договором строк кредиту з 18.12.2023 по 03.06.2024 складає 10589,88 грн. (7458,36 + 3131,52).
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» у розмірі 15560,77 грн., з яких: 4970,89 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 10589,88 грн. – заборгованість за відсотками.
Оскільки вимоги позивача задоволено судом на 93,71 % (15560,77 : 16604,89 х 100), з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог – у сумі 2270,03 грн. (2422,40 х 93,71 %).
Керуючись ст.4, 12, 13, 81, 141, 247, 264, 265, 279-283 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», код ЄДРПОУ - 41084239, місцезнаходження 01133, м.Київ, вул.Лесі Українки, 26, офіс 411, заборгованість по кредитному договору №483518-КС-001 від 18.12.2023 в розмірі 15 560 грн. 77 коп. та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270 грн. 03 коп., а всього стягнути з нього 17 830 (сімнадцять тисяч вісімсот тридцять) грн. 80 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Копію заочного рішення направити відповідачу в порядку, передбаченому ст.272 ЦПК України, - протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте Ніжинським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.М. Карпусь