ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/5687/25  Номер провадження 33/814/354/26	Головуючий у 1-й інстанції Бєссонова Т. Д.  Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2026 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В., із секретарем Плаксюк І.Ю., 
за участі:
захисника – адвоката Орленка Р.Е.,
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Орленка Р.Е. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 грудня 2025 року,
в с т а н о в и в:
Цією постановою 	  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,  	

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605, 60 грн. в дохід держави.
Постановою судді  ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 02.11.2025 року, о 02.25 год., по вул.Григорія Тютюнника, 2, в м.Лубни Полтавської області, керував автомобілем „Volkswagen Golf”, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями  ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.
В апеляційній скарзі захисник просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Факт керування транспортним засобом заперечив. Вказує, що за кермом транспортного засобу перебувала знайома ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , а він перебував у салоні автомобіля в якості пасажира. Вказані обставини підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які судом безпідставно не взято до уваги. 
Пояснення поліцейського Рудченка І.М. є суперечливими та такими, що не узгоджуються з обставинами правопорушення. 
Наявний в матеріалах справи відеозапис не в повній мірі відображає обставин події, оскільки складається із фрагментів, які могли бути оброблені, а тому не являється допустимим доказом.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час слухання у судове засідання не з`явився. Про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомив.
Перевіривши матеріали справи, заслухавши захисника Орленка Р.Е., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.
Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Суддя місцевого суду вказаних вимог закону дотримався та дійшов правильного висновку про наявність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України. Висновок судді ґрунтується на об`єктивних даних, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.
Диспозиція ч.1 ст.130 КпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). 
Відповідно до наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб „Volkswagen Golf”, д.н.з. НОМЕР_1 , та виявили у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння. На численні вимоги поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 всіляко намагався уникнути процедуру проходження огляду, вказуючи, що він не являється водієм транспортного засобу, а тому не повинен проходити огляд, що було розцінено працівниками поліції як відмову від його проходження і з таким висновком погодився суд.
Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.
Твердження про те, що відеозапис неналежний доказ, є неогрунтованими. 
Відповідно до ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Так, ніхто не заперечує, що на відео зображений саме ОСОБА_1 з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, транспортний засіб „Volkswagen Golf”, номерний знак якого чітко проглядається, час, пора року, обставини події відповідають обставинам даної справи. При цьому відеозапис наданий уповноваженими особами взводу 1 роти 4 батальйону 1 УПП в Полтавській області ДПП, в зв`язку з розглядом даної справи в суді першої інстанції.
Всупереч доводам апелянта, відсутні і об`єктивні дані про те, що не зафіксований на відео певний проміжок часу може впливати на висновок про доведеність вини ОСОБА_1 .
Безпідставними та нічим непідтвердженими є і доводи про те, що транспортним засобом керувала знайома ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , а він перебував у салоні в якості пасажира, оскільки відповідно до переглянутих відеозаписів екіпаж поліції виявив та зупинив транспортний засіб „Volkswagen Golf”, д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував саме ОСОБА_1 , який згодом вийшов із салону автомобіля з боку передніх водійських дверцят. Особа водія перевірялася працівниками поліції, яким  ОСОБА_1  повідомив свої анкетні дані. При цьому, у момент спілкування працівників поліції із водієм, на місці події був присутній лише пасажир автомобіля ОСОБА_3 . Інших осіб, у тому числі і ОСОБА_2 , поблизу транспортного засобу „Volkswagen Golf”, не перебувало. Крім того, ОСОБА_1 не зазначав про те, що за кермом автомобіля перебувала саме ОСОБА_2 . 
Надані у судовому засіданні місцевого суду пояснення свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які є його знайомими, про те, що автомобілем керувала ОСОБА_2 , спростовуються наведеними вище доказами.
З огляду на викладене, місцевий суд критично оцінив пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та вважає їх способом захисту з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності.
Тому посилання захисника щодо недоведеності вини ОСОБА_1 , а також допущення порушень в ході складання протоколу та під час розгляду справи у місцевому суді є надуманими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Враховуючи вищенаведене, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Орленка Р.Е. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 грудня 2025 року щодо  ОСОБА_1  – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Суддя       Л.В. Нізельковська