Справа № 724/998/26 	
Провадження № 3/724/465/26	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2026 року суддя Хотинського районного суду Чернівецької області Ахмедов Р.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого двох малолітніх дітей, є учасником бойових дій та особою з інвалідністю ІІІ групи (інвалідність армії), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В:
Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №294237 від 26.03.2026 року, згідно якого, він 26.03.2026 року о 15:30 год в м. Хотин по вул. Чкалова, 2, Дністровського району, Чернівецької області, керував транспортним засобом CROSSER 500w, без номерного знака, в стані алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. 
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що ознак алкогольного сп`яніння не мав, транспортним засобом CROSSER 500w він не керував, а лише пішохідним ходом його відкочував. Також пояснив, що він є особою з інвалідністю, яка отримана під час участі в бойових діях, і руки трясуться у нього внаслідок отриманої контузії під час участі у бойових діях, інших ознак поліцейський йому не повідомляв. Працівник поліції роз`яснив йому, що він має право відмовитися від огляду на стан сп`яніння, а тому він будучи юридично не обізнаним сприйняв невірно ці роз`яснення. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП - суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №294237 від 26.03.2026 року, ОСОБА_1 26.03.2026 року о 15:30 год в м. Хотин по вул. Чкалова, 2, Дністровського району, Чернівецькоїї області, керував транспортним засобом CROSSER 500w, без номерного знака, в стані алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).
З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням спеціальних технічних засобів та направлень на огляд водія на стан сп`яніння від 26.03.2026 року встановлено, що ОСОБА_1 направлявся для проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей (а.с.3-4).
Також до матеріалів справи долучено відеозапис з відеореєстратора та нагрудної камери поліцейських (а.с.7).
Перевіривши вказані докази, суд приходить до висновку, що вони не є належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи із наступного.
У відповідності до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною першою ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, законодавець зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, а відмова від проходження такого огляду тягне за собою відповідальність, передбачену ст. 130 КУпАП, що випливає з буквального тлумачення диспозиції даної статті.
Крім того, суд зауважує, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Разом з цим, з наданих суду доказів не вбачається керування ОСОБА_1 транспортним засобом CROSSER 500w. Відеозапис, що міститься в матеріалах справи, не містить даного факту, що узгоджується з поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, який в суді пояснив, що не керував зазначеним транспортним засобом. 
Також судом встановлено, що працівник поліції при спілкуванні з ОСОБА_1 невірно роз`яснив останньому те, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є адміністративним правопорушенням, зазначивши, що ОСОБА_1 «має право відмовитися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння» (час відеозапису 07:07). Вищевказане хибне формулювання призвело до того що ОСОБА_1 , за відсутності умислу на порушення, не зрозумів, що чинним законодавством не передбачено права водія відмовитися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що призвело до нерозуміння ним правових наслідків своїх дій.
Отже, працівник поліції зазначив, що ОСОБА_1 має право відмовитися пройти огляд, що суперечить положенням п. 2.5 ПДР України та ст. 266 КУпАП.
Окрім цього, відеозапис не містить відомостей про те, що працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 його права та обов`язки, відповідно до вимог ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.
У рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.
ЄСПЛ під провокацією (поліцейською) розуміє випадки, коли задіяні посадові особи, які є або співробітниками органів безпеки, або особами, що діють за їх дорученням, не обмежують свої дії лише розслідуванням кримінальної справи по суті неявним способом, а впливають на суб`єкт з метою спровокувати його на скоєння злочину, який в іншому випадку не було би скоєно, задля того щоб зробити можливим виявлення злочину, тобто отримати докази та порушити кримінальну справу (рішення ЄСПЛ у справі «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року).
При цьому основні вимоги щодо справедливого розгляду справи, визначені в ст. 6 Конвенції, відносяться до всіх видів злочинів, від легких до особливо тяжких. Суспільний інтерес не може виправдовувати використання доказів, отриманих за допомогою провокації.
Статтею 1 КУпАП визначено, що завданням цього Кодексу, серед інших, є запобігання правопорушенням, а не провокація громадян на їх вчинення.
Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1ст.130 КУпАП, як такий, що складений з порушенням вимог законодавства, не може вважатися допустимим доказом і бути покладеним в основу доведеності вини особи, що притягується до відповідальності. Інші докази не вказують на беззаперечне доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення в передбаченому законом порядку.
Також, у матеріалах справи відсутні належні дані, які б свідчили про відсторонення ОСОБА_1 , як водія від керування транспортним засобом, а також відсутні докази того, що транспортний засіб передавався іншій особі та вилучався відповідно до ст. 265-2 КУпАП.
Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Уповноваженим органом не було надано суду докази, які спростовують вищевказані твердження ОСОБА_1 .
За таких обставин, суд приходить до висновку, що уповноваженою особою при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були грубо порушено вимоги КУпАП та Інструкції.
Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом допустимими та достовірними доказами.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Зважаючи на викладене, адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 221, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Хотинський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: 	Р. А. АХМЕДОВ