ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/8839/22 Суддя (судді) першої інстанції: Стойка В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,
суддів: Ганечко О.М.,
Кузьменка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому просила: 
1) визнати протиправними дії:
- не зарахування до страхового стажу додатково по одному року за кожний повний рік роботи за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала право на пенсію на пільгових умовах, при зарахуванні 01.01.2004 р. до страхового стажу періодів трудової діяльності, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зменшення з 03.01.2020 страхового стажу на 48 місяців;
- деномінації та заокруглення розміру заробітку та середньомісячної зарплати за 1988 рік;
- зазначення в облікових записах щодо пенсії, що підставою її перерахунку є «Призначення за рішенням суду»;
- виплати перерахованої частини пенсії без компенсації (індексації) втрати частини доходу, у зв`язку із порушенням відповідачем строків її виплати.
2) зобов`язати відповідача:
- зарахувати до страхового стажу додатково по одному року за кожний повний рік роботи за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала право на пенсію на пільгових умовах, за періоди з 12.10.1960 по 25.05.1961; з 19.06.1961 по 17.10.1961; з 12.11.1961 по 31.01.1966; з 01.02.1966 по 01.10.1967; з 02.10.1967 по 04.04.1971; з 05.04.1971 по 28.02.1976; з 01.03.1976 по 21.06.1988; з 22.06.1988 по 28.02.1990; з 01.03.1990 по 30.06.1993; з 01.07.1993 по 31.12.1996, та відповідно перерахувати пенсію з дати виникнення права на таке збільшення страхового стажу - з 01.01.2004;
- скасувати дії щодо зменшення з 03.01.2020 страхового стажу на 48 місяців та з урахуванням вказаного відповідно перерахувати пенсію з 03.01.2020 ;
- розрахувати коефіцієнт заробітку з урахуванням повного розміру заробітку, вказаного у довідці про заробіток та розміру середньомісячної заробітної плати в Україні за відповідний період, без деномінації та заокруглення цих показників та відповідно перерахувати пенсію з 01.01.2020;
- нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходу (пенсії) за період січень 2020- лютий 2022 року, у зв`язку із порушенням строків її виплати;
- вжити необхідні організаційно-розпорядчі заходи для забезпечення виплат компенсації втрати частини доходу (пенсії), у зв`язку із порушенням строків її виплати, в розмірі передбаченому законодавством та виключно разом з виплатою несвоєчасно виплаченої пенсії (її частиною), в тому числі тієї, яка виплачується одним платежем після перерахунку (донарахування) проведеного на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
У подальшому позивачем змінено позовні вимоги в частині, викладено їх наступним чином:
- відмови на звернення позивача від 26.04.2022 усунути допущену відповідачем помилку, яка полягає у недоданні до її страхового стажу додатково по одному року за кожний повний рік роботи за періоди з 12.10.1960 по 25.05.1961; з 19.06.1961 по 17.10.1961; з 12.11.1961 по 31.01.1966; з 01.02.1966 по 01.10.1967; з 02.10.1967 по 04.04.1971; з 05.04.1971 по 28.02.1976; з 01.03.1976 по 21.06.1988; з 22.06.1988 по 28.02.1990; з 01.03.1990 по 30.06.1993; з 01.07.1993 по 31.12.1996, які належать до виробництв, робіт, професій, посад і показників за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала право на пенсію на пільгових умовах, та провести перерахунок пенсії;
- у строк, який не перевищує 10 днів з дня набрання цим рішенням законної сили задовольнити звернення позивача від 26.04.2022 додавши до її страхового стажу додатково по одному року за кожний повний рік роботи за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала право на пенсію на пільгових умовах, за періоди з 12.10.1960 по 25.05.1961; з 19.06.1961 по 17.10.1961; з 12.11.1961 по 31.01.1966; з 01.02.1966 по 01.10.1967; з 02.10.1967 по 04.04.1971; з 05.04.1971 по 28.02.1976; з 01.03.1976 по 21.06.1988; з 22.06.1988 по 28.02.1990; з 01.03.1990 по 30.06.1990; з 01.07.1993 по 31.12.1996, та прийняти рішення щодо перерахунку пенсії позивача відповідно до норм чинного законодавства України, у термін та спосіб, які водночас не перешкоджають належному виконанню відповідачем судових рішень у справах №640/1441/20 та №640/2568/20, які набрали законної сили, є обов`язковими для виконання і не змінюються рішенням суду по даній справі.
1) визнати протиправними дії, рішення та бездіяльність відповідача щодо:
- відмови на звернення позивача від 26.04.2022 р. усунути допущену відповідачем помилку, яка полягає у недоданні до її страхового стажу додатково по одному року за кожний повний рік роботи за періоди з 12.10.1960 р. по 25.05.1961 р.; з 19.06.1961 р. по 17.10.1961 р.; з 12.11.1961 р. по 31.01.1966 р.; з 01.02.1966 р. по 01.10.1967 р.; з 02.10.1967 р. по 04.04.1971 р.; з 05.04.1971р. по 28.02.1976р.; з 01.03.1976 р. по 21.06.1988р.; з 22.06.1988 р. по 28.02.1990 р.; з 01.03.1990 р. по 30.06.1993 р.; з 01.07.1993 р. по 31.12.1996 р., які належать до виробництв, робіт, професій, посад і показників за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала право на пенсію на пільгових умовах, та провести перерахунок пенсії;
- зазначення в облікових записах щодо пенсії позивача, що підставою її перерахунку є «призначення за рішенням суду»;
- виплати позивачу у 2022 році перерахованої частини пенсії за період січень 2020- лютий 2022 року без компенсації (індексації) втрати частини доходу, у зв`язку із порушенням відповідачем строків її виплати.
2) зобов`язати відповідача:
- у строк, який не перевищує 10 днів з дня набрання цим рішенням законної сили задовольнити звернення позивача від 26.04.2022 р. додавши до її страхового стажу додатково по одному року за кожний повний рік роботи за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала право на пенсію на пільгових умовах, за періоди з 12.10.1960 по 25.05.1961; з 19.06.1961 по 17.10.1961; з 12.11.1961 по 31.01.1966; з 01.02.1966 по 01.10.1967; з 02.10.1967 по 04.04.1971; з 05.04.1971 по 28.02.1976; з 01.03.1976 по 21.06.1988; з 22.06.1988 по 28.02.1990; з 01.03.1990 по 30.06.1993; з 01.07.1993 по 31.12.1996, та прийняти рішення щодо перерахунку пенсії позивача відповідно до норм чинного законодавства України, у термін та спосіб, які водночас не перешкоджають належному виконанню відповідачем судових рішень у справах №640/1441/20 та №640/2568/20, які набрали законної сили, є обов`язковими для виконання і не змінюються рішенням суду по даній справі.
- копію рішення про перерахунок пенсії надати позивачу;
- у строк, який не перевищує 10 днів з дня набрання цим рішенням законної сили зазначити в облікових записах (протоколах перерахунку пенсії) щодо пенсії позивача, що підставою її перерахунку є абзац 3 частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- у строк, який не перевищує 30 днів з дня набрання цим рішенням законної сили нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходу (пенсії) за період січень 2020 - лютий 2022 року, у зв`язку із порушенням строків її виплати;
- у строк, який не перевищує 90 днів з дня набрання цим рішенням законної сили вжити заходи, які забезпечать виплату компенсації втрати частини доходу (пенсії), у зв`язку із порушенням строків її виплати, в розмірі передбаченому законодавством та виключно в тому місяці, коли виплачується несвоєчасно виплачена пенсія (її частина), в тому числі та, яка виплачується одним платежем після перерахунку (донарахування) проведеного на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, а саме:
- здійснити запровадження у програмних засобах, які застосовує відповідач для перерахунків, донарахування тощо та виплати пенсій, змін, які забезпечать автоматичне нарахування компенсації втрати частини доходу (пенсії), у зв`язку із порушенням строків її виплати, разом з перерахунком, донарахуванням тощо пенсій, який здійснюється відповідачем на виконання судових рішень які набрали законної сили, з місяця за який пенсія (її частина) нараховується по місяць її фактичної виплати, та виплату такої компенсації в місяць, в якому виплачується несвоєчасно виплачена пенсія (її частина), в тому числі та, яка виплачується одним платежем після перерахунку (донарахування) проведеного на виконання судових рішень;
- до завершення вказаного заходу - відповідачу, в особі керівника відповідача, визначити посадових осіб, які безпосередньо одночасно з перерахунком, донарахуванням тощо пенсії, в тому числі на виконання судових рішень, нараховуватимуть компенсацію втрати частини доходу (пенсії), у зв`язку із порушенням строків її виплати. Керівнику відповідача здійснювати особистий контроль за одночасним нарахуванням компенсації у таких випадках перерахунку пенсій за минулі періоди, і не допускати випадків невиплати такої компенсації у місяць виплати донарахованої чи перерахованої відповідачем пенсії (її частини) на виконання судових рішень.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в частині недодання до її страхового стажу додатково по одному року за період з 01.01.2004 по 14.12.2021 (включно) залишено без розгляду. 
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати ухвалу про залишення без розгляду в частині недодання відповідачем до її страхового стажу додатково по одному року за період з 01.01.2004 по 14.12.2021 (включно) та направити справу для продовження розгляду в цій частині. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції не встановив, що до отримання листа від 20.05.2022 існували конкретні обставини (рішення, повідомлення тощо) з яких позивач мала реальну можливість дізнатись, що відповідач ставить належний обрахунок мого страхового стажу в залежність від надання документа, який у її конкретному випадку не підлягає застосуванню.
На думку скаржника, строк звернення з позовом до адміністративного суду має обраховуватись з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на бездіяльність, тобто - 26.04.2022, а не з дня отримання пенсії з урахуванням Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058, у січні 2004 року, що свідчить про помилковість оскаржуваної ухвали.
Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за віком.
Згідно рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2021 року по справі № 640/2568/20, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у задоволенні вимог про виключення з періоду, за який врахована заробітна плата для обчислення пенсії з 01.01.1987 по 31.12.1987 та з 01.01.1989 по 31.12.1991. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виключити з періоду, за який врахована заробітна плата для обчислення пенсії трудовий стаж з 01.01.1987 по 31.12.1987 та з 01.01.1989 по 31.12.1991 та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 03.01.2020.
У відповідності до матеріалів пенсійної справи позивача, в рішеннях про перерахунок пенсії починаючи з 28.01.2022 в графі «Особливості» визначено «Призначення за рішенням суду - з 03.01.2020».
26 квітня 2022 року позивач звернулась до пенсійного фонду із заявою, в якій просила провести перевірку обґрунтованості незастосування з 01.01.2004 по теперішній час при визначенні тривалості страхового стажу вимог Закону №1058, щодо збільшення тривалості страхового стажу на один рік за кожний повний рік роботи за Списком №1 з врахуванням правової позиції Верховного Суду із цього питання; надати копії документальних підтверджень прийняття рішення не додавати до страхового стажу по одному року за кожний рік роботи за Списком №1; надати інформацію про наявність у відповідача обґрунтованих підстав потребувати додаткових підтверджень такої роботи та заходів, вжитих для їх отримання із наданням копій відповідних документів; здійснити необхідні заходи для збільшення тривалості страхового стажу на один рік за кожний повний рік роботи за Списком №1 з 01.01.2004 та проведення відповідного перерахунку пенсії.
Листом від 20.05.2022 № 10038-8564/Д-02/8 - 2600/22, у відповідь на заяву позивача від 26.04.2022 відповідач повідомив про те, що період, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи визначає підприємство шляхом надання уточнюючої довідки у відповідності зі списками, затверджуваними Кабінетом Міністрів України на підставі первинних документів за час роботи на відповідному підприємстві.
Крім того, позивач просила відповідача у тому числі скасувати визначення підставою перерахунку пенсії «призначення за рішенням суду» та прийняти за заявою від 03.01.2020 законне рішення щодо перерахунку пенсії, а також внести необхідні виправлення до облікових записів щодо нарахування моєї пенсії; здійснити всі необхідні дії для невідкладного нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів (пенсії), у зв`язку із порушенням ГУ ПФУ строків її виплати.
Листом від 23.05.2022 № 2500-0202-8/54227, пенсійний фонд проінформував, що на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.09.2021 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2022 по справі №640/2568/20 проведено перерахунок пенсії за віком з 03.01.2020 в межах зобов`язальної частини. Кошти по перерахунку за рішенням суду за період з 03.01.2022 по 28,02.2022 в загальній сумі 4419,21 грн. нараховані в квітні місяці 2022 року разом, з поточною пенсією за квітень того ж року через поштове відділення № 02105.
Не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Залишаючи позовні вимоги в частині без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач повинна була дізнатися про порушення своїх прав є день отримання пенсії з урахуванням норм України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058, що відбулося у січні 2004 року, тому наявні підстави для залишення без розгляду позовних вимог в частині недодання до страхового стажу позивача додатково по одному року за період з 01.01.2004 по 14.12.2021 (включно).
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до частини другої ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При цьому, наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відтак, на думку суду, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення її прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. 
У той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
У даному випадку, встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.
Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».
Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.
Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).
Слід наголосити на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.
Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву. 
Як свідчать матеріали справи, звертаючись 26 квітня 2022 року до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, позивач вже знав, що з 01.01.2004 по теперішній час при визначенні тривалості страхового стажу розмір пенсії обчислювався без збільшення тривалості страхового стажу на один рік за кожний повний рік роботи за Списком №1.
Втім, апелянт вважає строк звернення не пропущеним та зазначає, що цій категорії справ процесуальні правовідносини, що їх передбачено ст. 122 КАС України, мають застосовуватися з врахуванням норм матеріального права, зокрема звернення до відповідача в розумінні Закону України «Про звернення громадян» є не заявою - проханням про реалізацію закріплених чинним законодавством прав та інтересів, а є скаргою-вимогою поновлення прав і захисту законних інтересів та спробою досудового врегулювання спору в порядку, визначеном законом.
Однак, колегія суддів зазначає, що отримання позивачем листа відповідача від 20.05.2022 № 10038-8564/Д-02/8 - 2600/22 у відповідь на її заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 18 років після отримання пенсії, обчисленої згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, який передбачає можливість зарахування додаткових років до страхового стажу.
Аналогічна правова позиція була висловлена Судовою палатою з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду у постанові від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19.
Відтак, оскільки позивач звернувся з даним позовом до суду лише 16 червня 2022 року, тому позовні вимоги з огляду на застосування шестимісячного строку звернення до суду підлягають задоволенню тільки з 15 грудня 2021 року.
У свою чергу, позовні вимоги за період саме з 01 січня 2004 року по 14 грудня 2021 року включно заявлені позивачем з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, визначеного статтею 122 КАС України, за відсутності поважних причин його пропуску та підстав для поновлення, тому за цей період позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду.
Суд звертає увагу на те, що за умови відсутності часових обмежень для звернення до суду за минулі періоди Пенсійний фонд України як центральний орган виконавчої влади був би позбавлений можливості реалізовувати покладені на нього завдання, зокрема здійснювати ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; така ситуація не відповідала б принципу юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 частини п`ятої ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді О.М. Ганечко

В.В. Кузьменко