ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.03.2026 Справа № 914/2531/25
м. Львів
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді Бонк Т.Б.,
Суддів Бойко С.М., Якімець Г.Г.,
секретар судового засідання Шатан Т.О.,
представники сторін:
позивача: Сочка В.І.,
відповідача: Сигляк І.Я.,
розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Оллтех» б/н від 29.12.2025 (вх. суду від 29.12.2025 № 01-05/3869/25)
на рішення Господарського суду Львівської області від 27.11.2025 (повне рішення складено 08.12.2025, суддя Березяк Н.Є.)
у справі № 914/2531/25
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Оллтех», м. Ужгород
до відповідача: Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів
про: визнання недійсним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог позовних заяв і рішення суду першої інстанції:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Оллтех» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №63/116-р/к.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що доводи відображені в рішенні Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України не підтверджують факт узгоджених дій, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції. Позивач вважає, що рішення Антимонопольного комітету України прийнято в умовах неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи, недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими, а також невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 27.11.2025 в задоволенні позову відмовлено повністю.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані, оскільки докази на їх підтвердження не спростовують висновків відповідача про вчинення узгоджених дій, так як зводяться лише до спростування кожної із встановлених відповідачем ознак антиконкурентних дій окремо, без надання оцінки таким ознакам у сукупності.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:
Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Оллтех» звернулось до Західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить рішення Господарського суду Львівської області від 27.11.2025 року у справі № 914/2531/25 скасувати та прийняти нове судове рішення про задоволення позову.
Скаржник зазначає, що епізодичне існування договірних відносин між учасниками торгів, які розпочались задовго до проведення торгів, зумовлено їх власними економічними інтересами та не свідчить про обізнаність з господарською діяльністю один одного, а також не свідчить про умови для обміну між ними інформацією та погодження поведінки під час участі у торгах.
Апелянт стверджує, що надав суду першої інстанції належні та допустимі докази з метою спростування твердження Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про використання ТОВ «Оллтех» та ФОП Шаранич К.М. однієї ІР-адреси як доказу узгоджених антиконкурентних дій між ними.
Апелянт вказує, що накладений на ТОВ «Оллтех» оскаржуваним рішенням штраф у розмірі 68 000 грн за кожне із правопорушень у 4000 разів перевищує мінімальний розмір штрафу як кримінального покарання і є тільки у 12,5 разів менший за максимальний розмір штрафу як кримінального покарання.
На думку скаржника, при розгляді Західним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного Комітету України справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції підлягала встановленню вина ТОВ «Оллтех» та ФОП Шаранич К.М., обов`язок доказування покладався на Антимонопольний комітет та усі сумніви щодо доведеності вини суб`єктів господарювання повинні були тлумачиться на їх користь.
Крім цього, на переконання апелянта, суд першої інстанції ухвалив судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі. Звертаючись з даним позовом до суду, у позовній заяві ТОВ «Оллтех» зазначало ФОП Шаранич К.М. як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, однак, Господарський суд Львівської області жодного процесуального рішення з даного приводу не прийняв.

Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України подало відзив на апеляційну скаргу, у якому просило апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 27.11.2025 у справі № 914/2531/25 залишити без змін.
Відповідач вважає, що доводи апелянта не спростовують відповідних висновків рішення № 116, що ґрунтуються на встановлених фактичних обставинах, не враховують сукупності наведених у рішенні № 116 доказів, ні дійсного правового змісту антиконкуретних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів (де правове значення має сама по собі фактична відсутність змагальності внаслідок узгодження учасниками торгів поведінки), ані меж виключної компетенції органів Антимонопольного комітету України (зокрема, щодо правової кваліфікації наявної події).

Рух справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2025 справу № 914/2531/25 розподілено колегії суддів у складі: головуючого судді Бонк Т.Б., суддів Бойко С.М., Якімець Г.Г.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Оллтех» б/н від 29.12.2025 (вх. суду від 29.12.2025 № 01-05/3869/25) на рішення Господарського суду Львівської області від 27.11.2025 у справі № 914/2531/25.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 20.01.2026 призначено справу №914/2531/25 до розгляду у судовому засіданні на 17.02.2026.
Судове засідання 17.02.2026 не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії Бойко С.М.
Ухвалою суду від 19.02.2026 призначено розгляд справи № 914/2531/25 на 24.03.2026.
У судове засідання 24.03.2026 з`явились представники позивача та відповідача. Суд поставлено на обговорення заявлене позивачем клопотання про повернення без розгляду відзиву на апеляційну скаргу відповідача.
В обґрунтування клопотання, позивач вказав, що засобами підсистеми «Електронний суд» ЄСІСТ відповідачем подано клопотання, у якості додатку до якого долучено відзив (вих. № а № 63-02/291е) у форматі pdf, який не був створений за допомогою текстового редактора підсистеми ЄСІТС. 
На переконання заявника, даний відзив подано не у спосіб, передбачений для подання процесуальних документів у електронній формі, що визначений нормами ГПК України. Представник відповідача у судовому засіданні 24.03.2026 заперечила щодо задоволення клопотання позивача.
Частина шоста статті 42 ГПК України передбачає, що процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Апеляційний суд зауважує, що 16.01.2026 Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України подало апеляційну скаргу суду через підсистему «Електронний суд» у встановлений ухвалою про відкриття апеляційного провадження, строк. Додатки, долучені до відзиву, сформовано за допомогою підсистеми «Електронний суд» та скріплені електронним цифровим підписом представника відповідача. До відзиву також долучено квитанції про надсилання такого позивачу та його представнику.
Суд апеляційної інстанції бере до уваги системне тлумачення норм як ГПК України, так і Положення про ЄСІТС, які регулюють порядок звернення до суду в електронній формі, а також керується обов`язком сприяти учасникам справи у реалізації їх процесуальних прав з дотриманням принципу розумності та пропорційності, з метою уникнення надмірного формалізму, з додержанням балансу між метою забезпечення належної процесуальної поведінки сторони та забезпеченням її права на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27.10.2025 у справі № 127/5436/24.
Таким чином, з огляду на те, що відповідач подав відзив на апеляційну скаргу у відповідності до норм чинного законодавства, суд апеляційної інстанції в судовому засіданні 24.03.2026 постановив ухвалу без оформлення окремого документа про відмову у задоволенні клопотання відповідача.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.
При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див. рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).
Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з встановленими судами першої та апеляційної інстанцій у цій справі обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що:
ТОВ «Оллтех» і Фізична особа-підприємець Шаранич Катерина Михайлівна подавали заявки на участь у відкритих торгах, з предметами закупівель:
1) ДК 021:2015:44160000-9 «Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (Труба оцинкована), ідентифікатор закупівлі: UA-2022-01-11-006673-а, замовником якої було Мукачівське міське комунальне підприємство «Ремонтно-будівельне управління» (надалі – Торги 1).
2) ДК 021:2015:44480000-8 «Протипожежне обладнання різне, ідентифікатор закупівлі: UA-2023-12-19-005512-а, замовником якої було Комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» (надалі – Торги 2).
20.06.2025 Адміністративною колегією Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного Комітету України (надалі також – Західне МТВ АМКУ) прийнято Рішення № 63/116-р/к у справі № 63/4-01-74-2025 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» (надалі також – Рішення), яким:
- визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Оллтех» (ідентифікаційний код юридичної особи 33614498) та фізична особа-підприємець Шаранич Катерина Михайлівна (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) вчинили порушення, передбачене п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів під час участі у процедурі закупівлі за предметом: ДК 021:2015:44160000-9 – Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (труба оцинкована), ідентифікатор закупівлі – UA-2022-01-11-006673-a, замовником якої було Мукачівське міське комунальне підприємство «Ремонтно-будівельне управління» (ідентифікаційний код юридичної особи 34850918) (пункт 1 Рішення);
- за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції, вказане у п. 1 резолютивної частини Рішення, накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Оллтех» (ідентифікаційний код юридичної особи 33614498) штраф у розмірі 68 000 грн (пункт 2 Рішення);
- визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Оллтех» (ідентифікаційний код юридичної особи 33614498) та Фізична особа-підприємець Шаранич Катерина Михайлівна (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) вчинили порушення, передбачене п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів під час участі у процедурі закупівлі за предметом: ДК 021:2015:44480000-8 – Протипожежне обладнання різне, ідентифікатор закупівлі – UA-2023-12-19-005512-a, замовником якої було Комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» (ідентифікаційний код юридичної особи 03344326) (пункт 4 Рішення);
- за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції, вказане у п. 4 резолютивної частини Рішення, накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Оллтех» (ідентифікаційний код юридичної особи 33614498) штраф у розмірі 68 000 грн (пункт 5 Рішення).
Приймаючи дане Рішення, Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного Комітету України виходило з доведеності того, що на всіх стадіях підготовки тендерних пропозицій для участі у торгах ТОВ «Оллтех» та ФОП Шаранич К.М. були обізнані щодо участі кожного з них у зазначених торгах, що підтверджується, зокрема, таким:
Закупівля за предметом: ДК 021:2015:44160000-9 – Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (труба оцинкована), ідентифікатор закупівлі – UA-2022-01-11-006673-a, період проведення 11.01.2022 року – 28.02.2022 року (надалі – Торги 1):
1) використання ТОВ «Оллтех» та ФОП Шаранич К.М. однієї ІР-адреси під час участі у торгах;
2) наявність договірних відносин між ТОВ «Оллтех» та ФОП ОСОБА_1 ;
3) пов`язаність господарськими та трудовими відносинами ТОВ «Оллтех» та ФОП ОСОБА_1 через третіх осіб.
Закупівля за предметом: ДК 021:2015:44480000-8 – Протипожежне обладнання різне, ідентифікатор закупівлі – UA-2023-12-19-005512-a, період проведення 19.12.2023– 12.01.2024 року (надалі – Торги 2):
1) використання ТОВ «Оллтех» та ФОП Шаранич К.М. однієї ІР-адреси та послідовність дій під час участі у торгах та у господарській діяльності;
2) наявність трудових та господарських відносин між ТОВ «Оллтех» та ФОП ОСОБА_1 ;
3) пов`язаність через третіх осіб;
4) технічна участь ФОП ОСОБА_1 у торгах.
Наведені обставини, за твердженням Західного МТВ АМКУ, свідчать про наявність між ТОВ «Оллтех» та ФОП ОСОБА_1 спільних інтересів та взаємозв`язків, обізнаність та системність поведінки останніх під час підготовки та проведення торгів, що вказує на те, що ТОВ «Оллтех» та ФОП ОСОБА_1 мали можливість узгодити та узгодили свою поведінку під час проведення торгів, замінивши ризик, який породжує конкуренція, на координацію своєї економічної поведінки.
Позивач звернувся до суду першої інстанції позовом про визнання недійсним та скасування рішення Західного МТВ АМКУ, оскільки, на його думку, таке рішення прийнято в умовах неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи.

При перегляді рішення місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась таким:
Частиною 1 статті 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
У статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» закріплено визначення економічної конкуренції (конкуренції) – це змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.
Згідно з пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії.
Відповідно до статті 51 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
За порушення, передбачені, зокрема, п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» накладаються штрафи у розмірі, встановленому ч. 2 ст. 52 цього Закону.
У відповідності до статті 5 Закону України «Про захист економічної конкуренції» узгодженими діями є укладення суб`єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об`єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб`єктів господарювання. Узгодженими діями є також створення суб`єкта господарювання, об`єднання, метою чи наслідком створення якого є координація конкурентної поведінки між суб`єктами господарювання, що створили зазначений суб`єкт господарювання, об`єднання, або між ними та новоствореним суб`єктом господарювання, або вступ до такого об`єднання. Особи, які чинять або мають намір чинити узгоджені дії, є учасниками узгоджених дій.
Антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).
Пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.
Отже, враховуючи положення статті 5 і частини 1 та пункту 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» антиконкурентні узгоджені дії можуть виявлятись у будь-якій формі. Тобто, у кожній справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», наявні індивідуальні, притаманні саме їй докази, які підлягають оцінці в сукупності обставин і доказів у їх взаємозв`язку.
Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, для визнання органом АМК порушення законодавства про захист економічної конкуренції вчиненим, достатнім є встановлення й доведення наявності наміру суб`єктів господарювання погодити (скоординувати) власну конкурентну поведінку, зокрема шляхом обміну інформацією під час підготовки та участі у торгах, що разом з тим призводить або може призвести до переваги одного з учасників під час конкурентного відбору з метою визначення переможця процедури торгів. Негативним наслідком при цьому є сам факт спотворення результатів торгів (через узгодження поведінки конкурсантами).
Узгоджена поведінка учасників торгів не відповідає суті конкурсу.
Змагальність під час торгів забезпечується таємністю інформації. З огляду на зміст статей 1, 5, 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" змагальність учасників процедури закупівлі передбачає самостійні та незалежні дії (поведінку) кожного з них, обов`язок готувати свої пропозиції окремо, без обміну інформацією.
У постановах Верховного суду від 07.11.2019 року у справі № 914/1696/18, від 13.08.2019 року у справі № 916/2670/18, від 05.08.2019 року у справі № 922/2513/18, від 11.06.2020 у справі № 910/10212/19, від 27.05.2021 року у справі № 903/23/19 наведено правовий висновок, згідно з яким питання про наявність/відсутність узгоджених антиконкурентних дій має досліджуватися судами, виходячи з усієї сукупності обставин і доказів, з`ясованих і досліджених у справі, враховуючи їх вірогідність і взаємозв`язок, у відповідності до статті 86 ГПК України.
Для кваліфікації дій суб`єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених дій не є обов`язковим фактичне настання наслідків у формі відповідно недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема, через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків.
Відповідно до статті 5 Закону України «Про публічні закупівлі» закупівлі здійснюються, зокрема за принципом добросовісної конкуренції серед учасників.
Процедура закупівлі передбачає здійснення конкурентного відбору учасників з метою визначення переможця.
Змагальність учасників процедур закупівель ґрунтується на тому, що кожен з них не маючи впевненості щодо змісту та ціни пропозицій інших учасників, пропонує кращі умови за найнижчими цінами.
У випадку, коли учасники тендеру домовляються між собою щодо умов своїх пропозицій - усувається непевність, а відтак усувається конкуренція між ними.
Така домовленість проявляється обміном інформацією, шляхом спільної підготовки документів, надання у будь-якій формі допомоги потенційному конкуренту.
Отже, законом передбачено, що суб`єкти господарювання, які беруть участь у публічних закупівлях є конкурентами, а отже повинні змагатися між собою з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг у цій сфері та не вчиняти будь-яких дій, які можуть негативно вплинути на конкуренцію.
Справжність змагання при проведенні тендерних процедур закупівель забезпечується таємністю інформації, що міститься у пропозиціях тендерних торгів.
Забезпечити таку таємність можливо лише при умові, що учасники торгів під час підготовки своїх тендерних пропозицій формують свої пропозиції самостійно, незалежно від інших учасників.
Координація (узгоджені дії) суб`єктів господарювання може здійснюватися у будь - якій узгодженій поведінці (дія, бездіяльність) суб`єктів ринку.
Як слідує з матеріалів справи, ТОВ «Оллтех» і Фізична особа-підприємець Шаранич Катерина Михайлівна брали участь у відкритих торгах, з предметами закупівель:
1) ДК 021:2015:44160000-9 «Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (Труба оцинкована), ідентифікатор закупівлі: UA-2022-01-11-006673-а, замовником якої було Мукачівське міське комунальне підприємство «Ремонтно-будівельне управління» (надалі – Торги 1).
2) ДК 021:2015:44480000-8 «Протипожежне обладнання різне, ідентифікатор закупівлі: UA-2023-12-19-005512-а, замовником якої було Комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» (надалі – Торги 2).
У рішенні Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України встановлено сукупність обставин, що передували висновку про узгодженість дій учасників аукціонів, а саме таких:
стосовно торгів 1: 1) використання ТОВ «Оллтех» та ФОП Шаранич К.М. однієї ІР-адреси під час участі у торгах; 2) наявність договірних відносин між ТОВ «Оллтех» та ФОП Шаранич К.М.; 3) пов`язаність господарськими та трудовими відносинами ТОВ «Оллтех» та ФОП Шаранич К.М. через третіх осіб;
стосовно торгів 2: 1) використання ТОВ «Оллтех» та ФОП Шаранич К.М. однієї ІР-адреси та послідовність дій під час участі у торгах та у господарській діяльності; 2) наявність трудових та господарських відносин між ТОВ «Оллтех» та ФОП ОСОБА_1 ; 3) пов`язаність через третіх осіб; 4) технічна участь ФОП ОСОБА_1 у торгах.
Зокрема, висновки адміністративної колегії Західного АМКУ про існування обставин, що свідчать про ознаки атиконкурентних узгоджених дій є обґрунтованими, оскільки підтверджуються матеріалами даної справи та доказами, які зібрав відповідач в ході розгляду справи №63/116-р/к.
Так, у межах Торгів 1, 2 позивач та ФОП Шаранич К.М. подавали початкові пропозиції з авторизованого електронного майданчика ТОВ «Смарттендер», заходивши до модулю електронного аукціону із IP-адреси: 193.34.172.246, до якої ТОВ «Оллтех» надається послуга з доступу до мережі Інтернет. При цьому вони подавали тендерні пропозиції в один день та з тієї ж IP-адреси. Відповідна IP-адреса використовувалась третьою особою під час подання податкової звітності, позивачкою та третьою особою для входу в систему дистанційного банківського обслуговування (зокрема, в одні і ті самі дні, послідовно в часі у період з листопада 2023 року по лютий 2024 року). Факт використання цієї IP-адреси визнається і позивачем.
Колегія суддів звертає увагу на правовий висновок, наведений у Постанові Верховного Суду від 08.07.2021 у справі № 914/938/20, у якій вказано: «... спільні IP-адреси, наявність господарських відносин, схожість в оформленні тендерних пропозицій ... .наявність спільних властивостей у файлах, не можуть бути випадковим збігом обставин чи наслідком дій об`єктивних чинників, а свідчить про узгодженість (координацію) учасників торгів своєї поведінки під час підготовки та участі в торгах, зокрема про обмін інформацією між ними ».
ТОВ «Оллтех» та ФОП Шаранич К.М перебували в господарських відносинах з поставки товару на підставі Договорів постачання товару №1-09 від 03.05.2021 та №17 від 10.01.2022 до та у період проведення торгів; здійснювали оплати вартості поставленого товару. Крім того, ТОВ «Оллтех» перераховувала на рахунок ФОП Шаранич К.М. кошти як дохід. Зв`язок між ТОВ «Оллтех» та ФОП ОСОБА_1 проявлявся також у трудових відносинах. Позивачка працювала у ТОВ «Оллтех» з 01.08.2022 за основним місцем роботи на посаді економіста з договірних та претензійних робіт.
Не залишається поза увагою суду і зв`язок ТОВ «Оллтех» та ФОП ОСОБА_1 через третіх осіб. Так, вони пов`язані між собою через:
1) Шимка Е.П., який був працівником та керівником ТОВ «Оллтех» та з яким ФОП Шаранич К.М перебувала у господарських відносинах до та після проведення торгів. Крім того, вказана фізична особа була уповноваженою на здійснення банківських операцій від імені ФОП ОСОБА_1 ;
2) Шаранича М.Ф., який є батьком Шаранич К.М. та з яким у ТОВ «Оллтех» існували договірні відносини згідно із Договором оренди транспортного засобу від 30.08.2022.
Колегія суддів погоджується з доводами апелянтів стосовно того, що сама по собі наявність господарських відносин між позивачем і ФОП Шаранич К.М не є ознакою пов`язаності між юридичними особами, однак наголошує, що вирішальним є встановлення такої сукупності обставин, збігів, взаємозв`язку суб`єктів господарювання під час проведення процедури закупівлі.
Вищенаведене свідчить, що суб`єкти господарювання обмінювались інформацією та координували свою поведінку, оскільки в їх діях вбачається чіткий закономірний алгоритм поведінки, який полягає у наявності тісного взаємозв`язку у відповідних осіб та спрямованості дій на викривлення прозорого конкурентного відбору. 
При цьому, скаржником не спростовано обставини, встановлених Адміністративною колегією Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у рішенні №63/116-р/к.
Колегія суддів зазначає, що заперечення апелянта проти висновків викладених у рішенні АМК зводяться до переоцінки встановлених відповідачем обставин, подій та фактів та не підтверджені належними та допустимими доказами.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 02 липня 2019 року у справі №910/23000/17, господарські суди у розгляді справ про визнання недійсними рішень АМК не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами АМК, але при цьому зобов`язані перевіряти правильність застосування органами АМК відповідних правових норм.
На підставі вищевикладеного, враховуючи сукупність обставин, що передували висновку відповідача про узгодженість дій учасників аукціонів, апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскаржуване рішення Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №63/116-р/к від 20.06.2025 є законним та скасуванню не підлягає.
В той же час, колегія суддів щодо доводів апеляційної скарги в частині незалучення судом першої інстанції ФОП Шаранич К.М. третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, зазначає про таке.
Згідно з частиною 1 статті 41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.
Відповідно до частин 1,2 статті 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть бути залучені до участі у справі на підставі: заяви таких третіх осіб про вступ у справу; заяви учасників справи; за ініціативою суду. Підставою для залучення судом до участі у справі осіб, які не є стороною у справі, як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, є обставини можливості впливу судового рішення зі спору на права та обов`язки цих осіб щодо однієї із сторін. Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 14.11.2024 у справі № 926/148/24.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.06.2019 у справі № 910/17792/17 вказала, що підставою для вступу (залучення) в судовий процес такої третьої особи є її заінтересованість у результатах вирішення спору – ймовірність виникнення у майбутньому у неї права на позов або пред`явлення до неї позовних вимог зі сторони позивача чи відповідача.
Апеляційний суд звертає увагу, що частина 3 статті 50 ГПК України передбачає, що у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.
В той же час, як слідує з матеріалів справи, позивач, звертаючись до суду з позовом у цій справі, на першій сторінці позовної заяви зазначив: «третя особа ФОП Шаранич К.М.» та заяв, клопотань про залучення третьої особи з обґрунтуванням на яких підставах суд повинен залучити таку третю особу – позивачем не заявлено ні у позові, ні під час розгляду справи в суді.
Частиною 4 ст. 50 імперативно визначено, що про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.
В той же час, оскільки у рішенні Західного МТВ АМКУ №63/116-р/к від 20.06.2025 встановлено узгодженість поведінки учасників – позивача у цій справі та ФОП Шаранич К.М., яка також брала участь у відкритих торгах, то рішення суду у цій справі може вплинути на права та обов`язки ФОП Шаранич К.М. як особи щодо якої прийнято оскаржуване рішення №63/116-р/к від 20.06.2025.
Зазначене суд першої інстанції не врахував та не залучив з власної ініціативи ФОП Шаранич К.М. третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у справі № 914/2531/25.
Водночас згідно з практикою ЄСПЛ при застосуванні процедурних правил варто уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом, та порушення принципу правової визначеності (рішення ЄСПЛ у справі "Волчлі проти Франції", ТОВ "Фріда" проти України").
Правило про те, що «не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань» стосується випадків, коли такі недоліки не призводять до порушення основних засад (принципів) цивільного судочинства (висновок, викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 522/18010/18 (провадження № 61-13667сво21)).
Верховний Суд у постанові від 21.08.2025 у cправі № 910/7898/23 зауважив, що не може бути скасовано правильне по суті і законне судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи. Скасування судового рішення лише з підстав встановлення факту процесуального порушення, яке жодним чином не вплинуло та не могло вплинути на законність і обґрунтованість судового рішення є нічим іншим ніж проявом правового пуризму.
Заразом, колегія суддів враховує, що позовна заява у цій справі була надіслана ФОП Шаранич К.М. до електронного кабінету, що свідчить про її обізнаність щодо цієї судової справи, та клопотань від ФОП Шаранич К.М. до суду з проханням залучити її третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – не надходило.
Крім цього, апеляційним судом встановлено, що Фізична особа-підприємець Шаранич Катерина Михайлівна самостійно звернулася до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (надалі Відповідач) про визнання недійсним та скасування пунктів 1, 3, 4, 6 рішення №63/116-р/к від 20.06.2025, скасування якого є предметом розгляду у цій справі.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 24.11.2025, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 26.02.2026, у справі № 914/2687/25 відмовлено повністю у задоволенні позову Фізичної особи-підприємця Шаранич Катерини Михайлівни. Суд зазначає, що такі судові рішення публічно проголошені, розміщенні у Єдиному державному реєстрі судових рішень та є загальнодоступні.
Таким чином, враховуючи обізнаність ФОП Шаранич К.М. про наявність цієї судової справи та реалізацією нею права на оскарження рішення Західного МТВ АМКУ №63/116-р/к від 20.06.2025 в судовому порядку, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не слугують підставою для скасування правильно ухваленого по суті рішення суду першої інстанції.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).
На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 27.11.2025 у справі № 914/2531/25 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника необґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.
Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (ч. 14 ст. 129 ГПК України). Тому, згідно з ст. 129 ГПК України сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст. ст. 86, 130, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд
УХВАЛИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оллтех» б/н від 29.12.2025 (вх. суду від 29.12.2025 № 01-05/3869/25) – залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Львівської області від 27.11.2025 у справі № 914/2531/25– залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.
4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

суддя С.М. Бойко

суддя Г.Г. Якімець