Справа № 627/133/26 
16.02.2026 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2026 року	с-ще Краснокутськ	

Суддя Краснокутського районного суду Харківської області Вовк Л.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із Сектору поліцейської діяльності №1 Богодухівського районного відділу поліції ГУ НП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, непрацюючої, зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , 

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, 

у с т а н о в и в :
ОСОБА_1 не виконує своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення належних умов проживання, по АДРЕСА_1 , малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що загрожує їх життю та здоров`ю , чим порушила вимоги ст.12 Закону України « Про охорону дитинства», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП.
У судове засідання особа , яка притягається до адміністративної відповідальності , ОСОБА_1 , не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій прохала розглядати справу у її відсутність, вину вчиненні правопорушення , передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, визнала.
Відповідно до ст. 268 КУпАП неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, не перешкоджає судовому розгляду справи за її відсутністю.
Суддя , розглянувши матеріали справи , дослідивши письмові докази , дійшов до наступних висновків .
Згідно з ч. 2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: 

протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА № 200932 від 27.01.2026 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП;

актом обстеження житлових та матеріально-побутових умов від 27.01.2026 , згідно яких санітарно - побутові умови в будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_1 з малолітніми дітьми ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , незадовільні , а саме в будинку безлад, дитячі речі брудні, діти не забезпечені необхідним харчуванням ;

письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 , згідно яких , вона як завідувач сектору усиновлення та сімейних форм виховання ССД Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області , в складі комісії 27.01.2026 , обстежили умови проживання ОСОБА_1 , яка проживає з трьома малолітніми дітьми ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , по АДРЕСА_2 , де житлово-побутові , санітарно-гігієничні умови проживання дітей не сприяють здоровому розвитку дітей , загрожують їх життю та здоров`ю . На час перевірки в будинку було брудно, продукти харчування в недостатній кількості, в будинку від пічного палива був запах гару ;

письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких, дійсно нею не створені належні умови для нормального розвитку її малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , внаслідок чого комісією складено акт від 27.01.2026.

Положеннями ч.1 ст.184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.
Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.
Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09.07.1998 у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.
Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст.184 КУпАП.
Згідно з приписами статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до статі 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Відповідно до статті 35 Закону України «Про охорону дитинства» особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.
Відповідно ст. 150 СК України батьки: зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї ; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.
Відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Протокол про адміністративне правопорушення, який складений з виконанням процесуальних вимог уповноваженою особою, є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним з основних джерел доказів. 

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою посадовою особою, його зміст відповідає вимогам ст.256 КУпАП.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП, а саме ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя малолітніх дітей.
Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. 
При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно ст.34,35 КУпАП, обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, характер правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, суддя дійшла висновку, що факт правопорушення та вина ОСОБА_1  підтверджені повністю та до неї доцільно застосувати адміністративне стягнення у виді попередження.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (з 1 січня 2026 року - 3328,00 грн), що становить 665 грн 60 коп, який також підлягає стягненню з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності , на користь держави.

Керуючись ст.283,284, 285,287 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винноюу вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106)у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять ) грн 60 коп.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.
У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Краснокутський районний суд Харківської області протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя Л. В. Вовк