ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

26 березня 2026 року	Справа №160/1654/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

26.01.2026 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - відповідач), у якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення – рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області форми «Н» від 17.12.2025 №0691060415 у розмірі 970,90 грн.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає про неправомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Позивач стверджує, що строк реєстрації розрахунку коригування (РК) має обчислюватися з дня отримання такого РК покупцем, а не з дати його складання. Оскільки спірний розрахунок коригування був зареєстрований у межах строків, визначених ст. 201 Податкового кодексу України, у діях позивача відсутній склад правопорушення. З огляду на це, представник позивача просить скасувати оскаржуване податкове повідомлення-рішення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2026 відкрито провадження в адміністративній справі; справу №160/1654/26 призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.
09.02.2026 представником відповідача направлено до суду через автоматизовану систему «Електронний суд» відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що згідно з даними «Несвоєчасна реєстрація ПН/РК» підсистеми «Податковий аудит» ІКС «Податковий блок» засоби системи SWinED відображали дати отримання ТОВ «ЕДС-ПАУЕР» зазначених РК(-) від постачальників товарів/послуг. При цьому, згідно з даними «Несвоєчасна реєстрація ПН/РК» підсистеми «Податковий аудит» ІКС «Податковий блок», наявні автоматично розраховані штрафні санкції за порушення термінів реєстрації в ЄРПН по РК, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику. Невідповідність змісту стовпчика «дата складання податкової накладної/ розрахунку коригування» розрахунку сум штрафних санкцій його назві (значенню) зумовлено настройками роботи системи SWinED. Так, ДПС України листом від 11.06.2024 №17056/7/99-00-04-02-01-07 надані роз`яснення щодо функціонування на сервері ДПС сервісу SWinED, відповідно до яких, при роботі в режимі «несвоєчасна реєстрація податкових накладних/ розрахунків коригування» підсистеми «Податковий аудит» ІКС «Податковий блок» для РК «- » в графі «Дата складання» формат дати: «дд.мм.рррр*» означає, що обмін обраним РК(-) був здійснений засобами SWinED, а значення графи відображає саме дату отримання такого РК(- ) отримувачем.
16.02.2026 представником позивача направлено до суду через автоматизовану систему «Електронний суд» відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що відзив відповідача є законодавчо необґрунтованим та таким, що не спростовує доводи, викладені в позовній заяві, як підстави для задоволення позову.
Згідно з ч.ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» (код ЄДРПОУ 00130850) зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області. 
Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області на підставі підпункту 20.1.4, пункту 20.1 статті 20 розділу I, пункту 75.1 ст. 75 розділу II Податкового кодексу України, в порядку визначеному пунктом 76.2 статті 76 розділу II розділу Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку щодо дотримання Акціонерним товариством «Криворізька Теплоцентраль» порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
За результатами перевірки складено акт про результати камеральної перевірки №64774/04-36-04-15/00130850 від 28.11.2025, яким встановлено порушення суб`єктом господарювання строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. 
Контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем абзацу 1 пункту 120-1.1 статті 120-1 розділу ІІ Податкового кодексу України (далі – ПК України) (порушення платником податку на додану вартість граничного строку, передбаченого п. 201.10 ст. 201 ПК України для реєстрації податкової накладної (далі - ПН) та/або розрахунку коригування (далі - РК) до такої податкової накладної) та пункту 90 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідних положень ПК України (порушення платником податку на додану вартість граничного строку, передбаченого п. 89 цього підрозділу для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), а саме: 1) РК № 1871 складено 18.09.2025, зареєстровано 09.10.2025, граничний термін реєстрації 05.10.2025, затримка реєстрації – 4 дні.
На підставі акту перевірки №64774/04-36-04-15/00130850 від 28.11.2025 відповідачем сформовано та направлено на адресу позивача податкове повідомлення-рішення №0691060415 від 17.12.2025, яким за порушення встановлених статтею 201 ПК України граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних застосовано штрафні санкції згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України у сумі 970,90 грн.
Представником позивача складено та направлено скаргу на означене податкове повідомлення-рішення до Державної податкової служби України.
Рішенням Державної податкової служби України від 09.01.2026 №730/6/99-00-06-03-01-06 скаргу залишено без задоволення, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №0691060415 від 17.12.2025 залишено без змін. 
Відтак, предметом спору у цій адміністративній справі є правомірність податкового повідомлення-рішення №0691060415 від 17.12.2025. 
Надаючи правову оцінку спірним відносинам суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Підпунктом 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що Єдиний реєстр податкових накладних (ЄРПН) - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Абзацом 1 пункту 201.1 статті 201 ПК України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
За правилами пункту 201.7 статті 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Відповідно до пункту 192.1 статті 192 ПК України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:
постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;
отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.
Пункт 201.10 статті 201 ПК України визначає, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
Верховний Суд у постановах від 28 квітня 2020 року у справі № 810/198/16, від 03 березня 2023 року у справі № 300/1765/19 сформував висновки щодо сфери дії статті 192 ПК України у схожих за змістом правовідносинах і вказав, що отримувач має можливість зареєструвати РК за умови виконання постачальником свого обов`язку зі своєчасного надіслання складеного ним РК на зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг отримувачу.
У постанові від 23 січня 2025 року у справі № 280/4889/24 Верховний Суд сформував правовий висновок щодо застосування пункту 201.10 статті 201 ПК України, відповідно до якого строки реєстрації РК, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, обраховуються від дня отримання такого РК до податкової накладної отримувачем (покупцем), а не від дати складання такого розрахунку.
Вказаний висновок також підтверджено Верховним Судом у постанові від 12 березня 2025 року у справі № 160/12120/24.
Верховний Суд у постанові від 12 березня 2025 року у справі №380/3834/24 зазначив, що для РК, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, відлік строку на їх реєстрацію в ЄРПН розпочинається відповідно до змісту пункту 201.10 статті 201 та пункту 89 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України саме з дня отримання РК.
Формулювання «з дня отримання» що міститься у наведених нормах є чітким і вказує на те, що відлік строку починається з моменту, коли РК надійшов до покупця, а не з дати його складання чи іншої події. Ці норми не містять нечітких чи умовних конструкцій, які могли б ускладнити їх розуміння чи їх застосування.
Такий підхід до правозастосування обумовлений тим, що відповідно до наведених положень законодавства РК складається безпосередньо продавцем/постачальником, після чого направляється покупцю/отримувачу послуг, який здійснює його реєстрацію. Покупець не впливає на дату складання РК продавцем та на факт її надсилання, тому виправданим є підхід законодавця щодо обчислення строку реєстрації РК саме з дати їх отримання.
Оскільки РК є документом, що зініціюється та формується виключно постачальником, покупець не може нести відповідальність за затримки, які виникають до моменту отримання цього документа. Не покладає на нього такої відповідальності і чинне законодавство (постанова Верховного Суду від 23 квітня 2025 року у справі № 380/16853/24 )
Таким чином, строк для реєстрації РК в ЄРПН має обчислюватися за приписами положень пункту 201.10 статті 201 ПК України саме з моменту фактичного надходження РК до покупця. В іншому випадку застосування санкцій до покупця за дії, на які він об`єктивно не міг вплинути, порушує його права та створює необґрунтоване адміністративне навантаження, що суперечить меті податкового законодавства - забезпеченню справедливого та збалансованого підходу до всіх учасників правовідносин.
Відтак, посилання відповідача на необхідність реєстрації РК саме з дати їх складення не відповідає нормативному регулюванню спірних правовідносин.
Податковий орган не має права самостійно встановлювати додаткові умови чи строки, не передбачені ПК України та іншими нормативно-правовими актами, такі як початок відліку строку з дати складання РК для цілей реєстрації останнього в ЄРПН. Його повноваження обмежуються контролем за дотриманням чітко визначених законом процедур, а перевищення цих меж суперечить принципу верховенства права.
Це ще раз підкреслює, що відповідальність покупця за своєчасну реєстрацію РК має базуватися виключно на об`єктивно встановленій даті отримання документа, а не на діях чи бездіяльності інших суб`єктів, зокрема постачальника чи ДПС.
Та обставина, що ПК України не передбачає механізму фіксації дати отримання покупцем РК, не змінює змісту наведених норм та не дає правових підстав, щоб тлумачити їх таким чином аби початок відліку строку на реєстрацію РК, в якому передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, розпочинався саме з дня складення такого РК.
Таким чином, тлумачення відповідача, яке пов`язує початок відліку строку реєстрації з датою складання РК, а не з його отриманням, не лише не має нормативного підґрунтя, але й створює необґрунтовані перешкоди для платників податків у реалізації прав та обов`язків, що суперечить засадами податкового законодавства, які передбачені пункту 4.1 статті 4 ПК України.
Суд зауважує, що відсутність прямої норми в ПК України, що визначає порядок контролю за тим, коли отриманий відповідний РК, не є перешкодою для визначення моменту отримання РК.
З пояснень позивача та матеріалів справи видно, що дата складення позивачем розрахунку коригування відповідає датам таких розрахунків зазначених у Розрахунку штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та даті, яка зазначена у акті перевірки, на підставі якого прийнято спірне податкове повідомлення-рішення.
Наведене вказує на те, що контролюючий орган при здійсненні перевірки та обрахунку розміру штрафу при визначенні кількості днів порушення термінів реєстрації розрахунків коригування взяв до уваги дату складення розрахунку коригування, а не дату отримання розрахунку коригування, як це передбачено наведеними положеннями п.192.1 ст.192 ПК України та пункту 89 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України. 
При цьому, судом не беруться до уваги заперечення відповідача щодо належності таких доказів, в силу положень ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, та у зв`язку з тим, що момент отримання розрахунку коригування позивачем контролюючим органом під час проведення перевірки взагалі не досліджувався.
У цьому контексті слід звернути увагу на те, що в силу положень п.109.3 ст.109 ПК України необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності, передбаченої п. 123.2 ст. 123 цього Кодексу, за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи.
Абзацом другим пункту 109.1 статті 109 ПК України передбачено, що діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
З урахуванням того, що в отримувача (покупця) виникає обов`язок зареєструвати розрахунки коригування після їх складення та надіслання постачальником у встановлені законодавством строки, контролюючий орган під час проведення перевірки не досліджував обставин спрямованості умислу позивача на порушення строків реєстрації розрахунків коригування.
Інші аргументи сторін не можуть бути покладені в основу даного рішення.
Таким чином, суд робить висновок, що контролюючий орган при прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення порушив вимоги чинного законодавства щодо визначення моменту виникнення у позивача обов`язку з реєстрації розрахунку коригування та не врахував обставини отримання позивачем цього розрахунку після його складення, а тому суд робить висновок про невідповідність спірного податкового повідомлення-рішення критеріям правомірності, передбаченим п. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поряд з цим, при вирішенні справи суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення…Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення. Але дану вимогу не слід розуміти як таку, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент.
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, суд робить висновок про задоволення позову. 
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрати суд вказує наступне.
Частиною 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений позивачем за подання до суду позовної заяви у сумі 2662,40 грн.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" (вул. Електрична, буд. 1, м. Кривий Ріг, 50014, код ЄДРПОУ 00130850) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, буд. 17А, м. Дніпро, 49005, код ЄДРПОУ ВП 44118658) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення – задовольнити повністю . 
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення–рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області форми «Н» від 17.12.2025 №0691060415.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський