ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/2713/26
провадження № 3/753/1426/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2026 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Якусик О.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
11 лютого 2026 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшли адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП).
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 лютого 2026 року матеріали справи передано на розгляд судді Якусику О.В.
Згідно з протоколом серії ЕПР1 № 566998, 15 січня 2026 року о 00 год. 13 хв., у м. Києві по вулиця Петра Радзіня, водій ОСОБА_1 керував ТЗ «МАН», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка не відповідає обстановці, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру № 473622, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП).
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення повістки про виклик до суду за адресою, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення у Дарницькому районному суді м. Києва, а відомості про дату судового засідання були відображені на вебсайті «Судова влада України» у розділі «Стан розгляду справ».
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Маляренко С.В. у судовому засіданні заперечив щодо наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та подав клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Своє клопотання захисник обґрунтував тим, що (1) у ОСОБА_1 не вбачалося ознак наркотичного сп`яніння і поліцейський об`єктивно не міг їх встановити у нічний час, враховуючи що водій, перебуваючи в кабіні вантажного автомобіля, не виходив із його салону, (2) у порушення приписів ч. 1 ст. 266 КУпАП ОСОБА_1 не був на першочерговому етапі відсторонений від керування транспортним засобом при виявленні у нього ознак наркотичного сп`яніння. Окрім цього, як вказує захисник, водій не відмовлявся від проходження в установленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння і згоден був його пройти за умови складення поліцейським відповідного направлення, водночас матеріали справи не містять Акту огляду поліцейським в установленому Законом порядку особи на стан наркотичного сп`яніння, а складення направлення на огляд водія на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я не підтверджується наявними відеозаписами з боді камери поліцейського. Також захисник акцентує увагу на тому, що долучені поліцейськими до матеріалів справи відеозаписи із боді камери не є безперервними, а сам факт направлення поліцейським водія для нібито проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, не був спрямований саме на проходження такого огляду, а лише для того, щоб водій вийшов із салону транспортного засобу для його подальшого затримання і доставлення до територіального центру комплектування у зв`язку з перебування останнього у розшуку. 
Заслухавши доводи захисника Маляренка С.В., дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.
Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.
Вимогами статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, як вказано у ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністр України від 17 листопада 2008 року № 1103 (далі – Порядок).
Згідно ч.ч. 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Водночас, як передбачено пунктом 12 розділу IІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Як зазначалось, 15 січня 2026 року інспектор 2 взводу 3 роти 2 бпт полку-2 Управління патрульної поліції в місті Києві старший лейтенант поліції Сало Р.В. склав протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 566998 щодо ОСОБА_1 у зв`язку із порушенням ним пункту 2.5 ПДР України, тобто відмовою особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
У той же час із долученого до матеріалів справи та дослідженого судом відеозапису з бодікамери поліцейського, вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження в установленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння і згоден був його пройти за умови складення поліцейським відповідного направлення, чого поліцейський не зробив.
Пунктом 8 Інструкції встановлено, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. Відповідно до змісту форми направлення, у ньому обов`язково зазначаються ознаки сп`яніння, виявлені у результаті огляду, проведеного поліцейським.
Окрім цього, суддя враховує, що у порушення приписів ч. 1 ст. 266 КУпАП, при встановленні поліцейським підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I Інструкції, поліцейський не відсторонив ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що підтверджується відеозаписом з його бодікамери.
Також дослідженим відеозаписом із нагрудної камери поліцейського встановлено, що ОСОБА_1 був зупинений поліцейським у місті Києві по вул. Петра Радзіня 15 січня 2026 року о 00:10 год., надав для перевірки свої документи та ідентифікуючи дані, під час перевірки яких поліцейський повідомив ОСОБА_1 про те, що він з 09 січня 2026 року знаходиться у розшуку ТЦК і запропонував ОСОБА_1 проїхати до ТЦК для з`ясування наявності/відсутності підстав для його розшуку. У розмові з військовослужбовцями, які несли службу на блок-посту, та своїм колегою, поліцейський підтвердив висловлену ним ОСОБА_1 вимогу проїхати до ТЦК (час на відеозаписі 00:44:03) та повідомив, що «зараз запропоную пройти йому огляд на стан сп`яніння, він відмовиться і його позбавлять прав» (час на відеозаписі 00:46:45). У телефонній розмові (час на відеозаписі 00:53:12) поліцейський повідомляє співбесідника про відмову ОСОБА_1 проїхати до ТЦК, неможливість його витягти з кабіни та отримує рекомендацію (вказівку) чекати. У розмові з колегами (час на відеозаписі 01:10:28) зазначає: «ухилянт потрібен? лізьте діставайти». О 01:21:00 поліцейський поцікавився у ОСОБА_1 , чи вдалося йому з`ясувати у керівництва про обставини перебування його у розшуку і причини цього, в подальшому після розмови з кимось по телефону о 01:25:01 повідомив ОСОБА_1 , що вбачає у нього ознаки наркотичного сп`яніння і пропонує проїхати до лікаря нарколога, на що ОСОБА_1 погодився, зазначивши про необхідність повідомити диспетчера, що його забирають.
Загалом з дослідженого відеозапису слідує, що у період часу з 00:10 та по 01:25 працівник поліції не повідомляв ОСОБА_1 про виявлення у нього будь-яких ознак наркотичного сп`яніння, які вказані ним у протоколі про адміністративне правопорушення, не висловлював сумнівів щодо перебування його у стані наркотичного сп`яніння і за встановлених обставин були відсутні підстави вважати, що водій перебуває у такому стані. 
На переконання суду та з урахуванням зазначених вище обставин ознаки, визначені п. 4 розділу І Інструкції і наведені поліцейським у протоколі, не могли бути об`єктивно виявлені, оскільки водій перебував у кабіні вантажного автомобіля на значній висоті від поліцейського, а події мали місце у нічний час доби в умовах недостатнього освітлення. 
За таких обставин, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням зміст вказаного відеозапису, враховуючи зміст розмов інспектора із колегою та військовослужбовцями НГУ, суд вважає, що за встановлених обставин висловлена через півтори години після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 вимога пройти медичний огляд не мала на меті дотримання встановленої законом процедури (ст. 266 КУпАП), а слугувала лише приводом для вимушеного виходу водія з транспортного засобу.
Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд виходить з вимог ст. 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Так, ЄСПЛ у рішенні у справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» від 14.03.2002 зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.
У справі «Бербера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 ЄСПЛ встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Відповідно до п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Стандарт доказування поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його клопотання про закриття провадження у справі, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що порушення п. 2.5 ПДР України в діях ОСОБА_1 не доведено поза розумним сумнівом, а отже справа про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо у діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.
Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 247, частиною 1 статті 251, статтями 252, 266, 268, 279, 280, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя          Олександр ЯКУСИК