02.03.26

Справа №635/1117/25
Провадження по справі № 2/635/3214/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2026 року смт Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Назаренко О.В.,
за участю секретаря судового засідання Літінської Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Універсальна біржа «Україна» про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, -
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Універсальна біржа «Україна», в якому просить суд визнати договір купівлі-продажу №Н2-1048 від 27 серпня 1996 року, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений на біржі нерухомості та основних фондів «УКРАЇНА» між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 06 вересня 1996 року в Люботинському бюро технічної інвентаризації, за реєстровим номером 1942 - дійсним; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок літ «А-1» з тамбуром літ. «а», загальною площею 44,00 кв.м., житловою площею 29,00 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 , розташований житловий будинок літ. «А-1», з тамбуром літ. «а», господарськими будівлями та спорудами, який відповідно до інформаційної довідки КП «Люботинське АПБ» №187/01-32 від 06 січня 2025 року належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу №Н2-1048 від 27 серпня 1996 року, укладеного на біржі нерухомості та основних фондів «УКРАЇНА». Відповідно до вказаного договору між ОСОБА_3 та відповідачем по справі ОСОБА_2 27 серпня 1996 року було укладено договір купівлі-продажу, що був зареєстрований на біржі нерухомості та основних фондів «УКРАЇНА» за №Н2-1048. За умовами даного договору ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_3 купила житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . За цим договором отримання ОСОБА_3 у власність будинку відбувається одразу з підписанням договору та звільнення його відповідачем.
В подальшому ОСОБА_3 отримала в приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1500 га, кадастровий номер 6325157600:00:006:0010, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1604 га, кадастровий номер 6325157600:00:006:0011, яка також розташована за адресою АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилася спадщина, що складалася із житлового будинку та двох земельних ділянок, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 .
Ще за життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким все своє належне майно заповіла йому, ОСОБА_1 .
26 травня 2017 року ОСОБА_1 подав заява про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гонтаренко С.Л..
В подальшому він звернувся до приватного нотаріуса із заявою з метою оформлення спадщини та реєстрації права власності на спадкове майно на його ім`я.
Приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гонтаренко С.Л. 28 вересня 2024 року в спадковій справі №57/2017 були видані на його і`мя:свідоцтво про право на спадщину за заповітом серія НТО №120125 на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 6325157600:00:006:0010, що розташована в АДРЕСА_1 ; свідоцтво про право на спадщину за заповітом серія НТО №120126 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6325157600:00:006:0011, що розташована в АДРЕСА_1 .
Права власності на вказані земельні ділянки були зареєстровані приватним нотаріусом в Державному реєстрі речових прав, тож зазначає, що він є власником земельних ділянок, що розташовані на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, однак, він не можу реалізувати своє право в нотаріальному порядку на оформлення спадщини у виді житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , так як договір купівлі-продажу житлового будинку укладено на товарній біржі без нотаріального посвідчення.
Таким чином, позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на розпорядження майном, у зв`язку з чим вона звертається з зазначеним позовом.
Участь у справі сторін та інших учасників справи.
Позивач у судове засідання не з`явився, матеріали справи містять заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та росить задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачу направлена копії позовної заяви з доданими до неї документами із ухвалою про відкриття провадження у справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач у встановлений судом строк відзив зі всіма доказами, що підтверджують заперечення проти позову, відповідно до положень ст. 178 ЦПК України, не надав, зустрічний позов не пред`явив.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Третя особа – Універсальна біржа «Україна» в судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили. 
За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, наданою ним у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України).
Рух справи.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 лютого 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Універсальна біржа «Україна» про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом за правилами загального позовного провадження. Призначено дату проведення підготовчого судового засідання.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 березня 2025 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано від приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гонтаренко Світлани Леонідівни інформацію про те, чи звертався хто-небудь із заявами про прийняття або про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на момент смерті мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , чи складала померла заповіт на чию користь та чи є він чинним на теперішній час, у разі наявності заповіту надати його засвідчену копію, а також надати інформаційну довідку зі спадкового реєстру.
19 грудня 2025 року надійшла відповідь на витребувану інформацію від приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гонтаренко Світлани Леонідівни.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2025 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Універсальна біржа «Україна» про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом закрито. Призначено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Універсальна біржа «Україна» про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом до судового розгляду по суті.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
27 серпня 1996 року на біржі нерухомості та основних фондів Україна між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу № Н2-1048 житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Продаж будинку здійснено за 720000000 (сімсот двадцять мільйонів) грн.
Право власності в цілому на зазначений житловий будинок на підставі договору купівлі-продажу від 27.08.1996 року було зареєстровано з 06 вересня 1996 року в Люботинському бюро технічної інвентаризації, за реєстровим номером 1942 на ім`я ОСОБА_3 . 
Відповідно до довідки КП «Люботинське АПБ» Люботинської міської ради Харківської області №187/01-32 від 06 січня 2025 року за архівними матеріалами бюро станом на 31.12.2012 право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано в цілому за ОСОБА_3  на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею нерухомості і основних фондів «Україна» 27.08.1996 №Н2-1048, про що зроблено запис в реєстрову книгу № 16 під реєстровим номером 1942. Колишня назва вул. Комсомольська змінена на вул. Культури згідно з рішенням V сесії Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області VII скликання від 22.01.2016 року.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданим Виконавчим комітетом Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області 21 квітня 2017 року, актовий запис №22.
Зі змісту заповіту, посвідченого 22 липня 2011 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гонтаренко С.Л., серія ВРЛ №820044, ОСОБА_3 склала заповіт, яким все своє належне майно заповідала ОСОБА_1 .
19 грудня 2025 року надійшла відповідь на витребувану інформацію від приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гонтаренко Світлани Леонідівни, зі змісту якої вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини подав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_2 , на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Гонтаренко С.Л. 22.07.2011 року, зареєстрованого у реєстрі за р.№ 1860. Цей заповіт не змінено та не скасовано.
Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.
Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оскільки відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 склалися в момент укладення спірного договору, а саме: 27 серпня 1996 року, суд застосовує під час розгляду позовної вимоги щодо визнання договору купівлі-продажу дійсним Цивільний кодекс Української РСР (1963 року).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року), угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну абро припинення цивільних прав та обов`язків.
За змістом ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» в редакції, що діяла на час укладення спірного правочину, біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б)якщо її учасниками є члени біржі; в)якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Відповідно до вимог ст. 224 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно ст. 227 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 Кодексу).
Відповідно до вимог ст. 228 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року), продаж майна провадиться за цінами, що встановлюються за погодженням сторін, якщо інше не передбачено законодавчими актами.
За змістом ст. 153 Цивільного кодексу Української РСР (1963року), договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.
Статтею 154 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року), який діяв на час укладення спірного договору, передбачено, що коли сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому обумовленої форми, хоч би за законом для даного виду договорів ця форма і не потребувалась. Якщо згідно з законом або угодою сторін договір повинен бути укладений в письмовій формі, він може бути укладений як шляхом складання одного документа, підписаного сторонами, так і шляхом обміну листами, телеграмами, телефонограмами та ін., підписаними стороною, яка їх надсилає.
Як вбачається зі змісту договору від 27 серпня 1996 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на біржі нерухомості та основних фондів «Україна», зазначений правочин містить всі ознаки договору купівлі-продажу, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору купівлі-продажу, передбачених ст. 153 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року), який діяв на момент укладення вказаного правочину, про що свідчать їх підписи у ньому, за наслідками укладення зазначеного договору ОСОБА_2 передала житловий будинок у власність покупцю ОСОБА_3 , а остання прийняла майно і сплатила за нього певну грошову суму, що достовірно підтверджено під час судового розгляду.
Відповідно до п. 3.2 умов даного договору на підставі ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу», правовими, які зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. 
У суду відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_2 пред`являла претензії з приводу зазначеного майна.
Отже, судом встановлено, що вищевказана угода укладена відповідно до вимог законодавства, діючого на момент укладення такої угоди, угода зареєстрована на біржі, однак не посвідчена нотаріально, оскільки на час її укладення посвідчення такої угоди на законодавчому рівні не передбачалося, сторони даного договору купівлі-продажу повністю виконали умови договору, право власності на зазначене домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу зареєстроване в цілому за ОСОБА_3  на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею нерухомості і основних фондів «Україна» 27.08.1996 №Н2-1048, про що зроблено запис в реєстрову книгу № 16 під реєстровим номером 1942. Колишня назва АДРЕСА_1 згідно з рішенням V сесії Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області VII скликання від 22.01.2016 року.
Відповідно до вимог ст. 47 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року), який діяв на час укладення спірного договору, суд вважає угоду купівлі-продажу дійсною.
Що стосується позовних вимог в частині визнання за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок літ «А-1» з тамбуром літ. «а», загальною площею 44,00 кв.м., житловою площею 29,00 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі вимоги задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України (в редакції 2003 року) якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Суд зазначає, що визнання договору купівлі-продажу, посвідченого біржею нерухомості і основних фондів «Україна» 27.08.1996 №Н2-1048 дійсним, є достатньою підставою для державної реєстрації права власності позивача на зазначене нерухоме майно шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою по прийняття спадщини за заповітом.
Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору суд залишає за рахунок позивача.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 4, 12, 81, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ
позов ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Визнати договір купівлі-продажу №Н2-1048 від 27 серпня 1996 року, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений на біржі нерухомості та основних фондів «УКРАЇНА» між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 06 вересня 1996 року в Люботинському бюро технічної інвентаризації, за реєстровим номером 1942 - дійсним.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог статей 284-285 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ;
відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: невідомий, останнє відоме місце проживання АДРЕСА_3 ; 
третя особа: Універсальна біржа «Україна», Код ЄДРПОУ 23331780, місце знаходження м. Харків, м-н Конституції, 1, Палац Праці, 4 під`зд, 3 поверх.
Повний текст рішення складено 11 березня 2026 року.

Суддя О.В.Назаренко