К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2026 року місто Київ

справа № 758/6523/20 
апеляційне провадження № 22-ц/824/1090/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Головачова Я.В.,

суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.,

за участю секретаря судового засідання: Приходька Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "АК Консалтинг"; товариства з обмеженою відповідальністю "Сноук", подану представником Антіповим Євгеном Вікторовичем, на рішення Подільського районного суду міста Києва у складі судді Ларіонової Н.М. від 21 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна", товариства з обмеженою відповідальністю "АК Консалтинг", товариства з обмеженою відповідальністю "Сноук", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - публічне акціонерне товариство "Енергобанк", про звернення стягнення на предмет іпотеки,  

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" (далі - ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна"), товариства з обмеженою відповідальністю "АК Консалтинг" (далі - ТОВ "АК Консалтинг"), товариства з обмеженою відповідальністю "Сноук" (далі - ТОВ "Сноук"), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - публічне акціонерне товариство "Енергобанк" (далі - ПАТ "Енергобанк"), про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання недійсним договору оренди нерухомого майна.

Позов обґрунтовано тим, що 21 лютого 2014 року між ПАТ "Енергобанк" та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи № НОМЕР_1 , на який 21 лютого 2014 року ОСОБА_1 внесено 4 000 000 доларів США та 1 148 155 швейцарських франків, що підтверджується квитанціями № 558582 та № 558574.

Додатковими угодами від 21 лютого 2014 року № 1/840 та № 1/756 до договору зазначені суми коштів визначено, як залишок коштів на рахунку, на яку банком нараховуються та сплачуються проценти.

Також 21 лютого 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ "Енергобанк" укладено договір іпотеки, за умовами якого в забезпечення виконання зобов`язань за договором про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи від 21 лютого 2014 року № НОМЕР_1 і будь-яких вимог іпотекодержателя ОСОБА_1 банк передав в іпотеку квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . 

Зазначає, що на підставі договору іпотеки та положень статті 37 Закону України "Про іпотеку" ОСОБА_1 частково задовольнив свої майнові вимоги до ПАТ "Енергобанк" шляхом реєстрації права власності на вищевказаний предмет іпотеки за вартістю, визначеною на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, 40 076 000 грн. На теперішній час борг ПАТ "Енергобанк" за договором про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи від 21 лютого 2014 року № НОМЕР_1 становить 81 923 083 грн 42 коп. 

23 та 30 грудня 2014 року ОСОБА_1 звертався із платіжними дорученнями до ПАТ "Енергобанк" про перерахування належних коштів у сумі 4 308 580 доларів США та 1 199 450 швейцарських франків на рахунок в АТ "ОТП Банк", однак платіжні доручення виконані не були. Таким чином, у ПАТ "Енергобанк" перед позивачем виникла заборгованість. 

На підставі постанови Правління Національного банку України від 12 лютого 2015 року № 96 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 12 лютого 2015 року прийнято рішення № 29 про запровадження з 13 лютого 2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Енергобанк".

30 квітня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 93 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Енергобанк" до 11 червня 2015 включно. На підставі постанови Правління Національного банку України від 11 червня 2015 року № 370 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 12 червня 2015 року прийнято рішення № 115 про початок процедури ліквідації ПАТ "Енергобанк" з 12 червня 2015 року.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Енергобанк" відповідно до листа від 13 червня 2018 року № 828/11 визнала грошові вимоги ОСОБА_1 на загальну суму 121 999 083 грн 42 коп. (вимоги включено до Реєстру акцептованих вимог кредиторів банку). 

Крім цього, в забезпечення виконання зобов`язань за вказаним вище договором банківського рахунку, 21 лютого 2014 року між ОСОБА_1 і ТОВ "Ройланс-Україна" (у подальшому перейменоване у ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна") укладено договір іпотеки, за умовами якого ТОВ "Ройланс-Україна" виступило майновим поручителем ПАТ "Енергобанк" з метою забезпечення основного зобов`язання, а саме зобов`язань
боржника ПАТ "Енергобанк" за договором про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи від 21 лютого 2014 року № НОМЕР_1. 

За умовами даного договору іпотекодавець ТОВ "Ройланс-Україна" передав в іпотеку, а іпотекодержатель ОСОБА_1 прийняв в іпотеку предмет іпотеки - нежилий будинок, літера А, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 297999880000, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а саме нежилі приміщення №№ 1,2 (групи приміщень № 9), XXXVIII підвалу 2-го рівня, з № 1 по № 7 (групи приміщень № 8), №№ ХХХІУ, XXXV, XXXVI, XXXVII, XXXIX підвалу 1-го рівня - паркінг; з № 1 по № 26 (групи приміщень № 1), №№ І, П, III, IV, V першого поверху, з № 1 по № 21 (групи приміщень № 2), №№ І, II другого поверху, з № 1 по № 27 (групи приміщень № 3), №№ І, II третього поверху, з № 1 по № 22 (групи приміщень № 4), №№ І, II четвертого поверху, з № 1 по № 22 (групи приміщень № 5), №№ І, II п`ятого поверху, з № 1 по № 23 (групи приміщень № 6), №№ І, II, III 6-го поверху, з № 1 по № 17 (групи приміщень №7), №№ І, II, ІП мансарди, тераса, № ХХХІІІ мезоніну - офіс, загальною площею 3 689,10 кв.м., що складає 97/100 частин від нежилого будинку, площею 3 802,30 кв.м., які належать іпотекодавцю на праві приватної власності; нежилі приміщення офісного будинку №№ УІ, VII, VIII, IX, X першого поверху, №№ ХУ, XVI, XVII другого поверху, площею 113,20 кв.м. - трансформаторна підстанція, що складає 3/100 частин від нежилого будинку, площею 3802,30 кв.м., які належать іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу нежилих приміщень, посвідченого 2 вересня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою В.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 5954.

Іпотека поширюється на всі зроблені іпотекодавцем поліпшення та зміни в якісних показниках предмета іпотеки, приналежності та частину нерухомого майна, яка не може бути відділеною в натурі і була приєднана до предмета іпотеки після укладення зазначеного договору без реєстрації права власності на неї як на окремий об`єкт нерухомості. Відповідно до пункту 1.4 договору, узгоджена сторонами оціночна вартість предмета іпотеки склала 41 285 937 грн 23 коп. 

Згідно з пунктом 2.2 договору іпотеки, вказаний нежилий будинок є предметом іпотеки за забезпеченням виконання зобов`язання ТОВ "Ройланс-Україна" перед ПАТ "Енергобанк" на підставі договору іпотеки, посвідченого 29 грудня 2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим Г.В., зареєстрованого в реєстрі за № 6485, зі всіма змінами і доповненнями до нього, яким було передано в іпотеку для забезпечення виконання зобов`язань ТОВ "Ройланс-Україна" перед ПАТ "Енергобанк" за договором про надання кредиту від 24 жовтня 2006 року № 610-34. Згода на передачу предмета іпотеки в наступну іпотеку підтверджується листом ПАТ "Енергобанк" від 21 лютого 2014 року № 351/5.1. 

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ПАТ "Енергобанк", ТОВ "Ройланс-Україна" про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності та стягнення моральної шкоди. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 січня 2015 року у цивільній праві № 369/238/15-ц зазначений позов задоволено частково. Визнано право власності за ОСОБА_1 на вказаний нежилий будинок та зареєстровано таке право власності 8 червня 2016 року. У подальшому постановою Великої Палати Верховного
Суду від 29 травня 2018 року судові рішення у зазначеній справі скасовано та 4 липня 2018 року скасовано реєстрацію права власності на спірний будинок за ОСОБА_1 .

Також зазначає, що 24 жовтня 2006 року між АБ "Енергобанк" і ТОВ "Ройланс-Україна" укладено договір № 610-34 про надання кредиту в розмірі 20 000 000 грн. У подальшому, а саме 29 грудня 2006 року для забезпечення вимог за договором про надання кредиту між АБ "Енергобанк" і ТОВ "Ройланс-Україна" укладено договір іпотеки. Предметом іпотеки виступили приміщення на АДРЕСА_2 , площею 3881,9 кв.м. Предмет іпотеки оцінено у 48 624 497 грн 39 коп. 

Відповідно до додаткової угоди від 24 квітня 2014 року змінено найменування іпотекодавця - з ТОВ "Ройланс-Україна" на ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна", а додатковою угодою від 23 липня 2014 року внесено зміни до п. 1.2 договору щодо предмета іпотеки та визначено, що таким є: нежилі приміщення №№ 1, 2 (групи приміщень № 9), XXXVIII підвалу 2-го рівня, з № 1 по № 7 (групи приміщень № 8), №№ ХХХІУ, XXXV, XXXVI, XXXVII, XXXIX підвалу 1-го рівня - паркінг; з № 1 по № 26 (групи приміщень № 1), №№ І, II, III, IV, V першого поверху, з № 1 по № 21 (групи приміщень № 2), №№ І, П другого поверху, з № 1 по № 27 (групи приміщень № 3), №№ І, II третього поверху, з № 1 по № 22 (групи приміщень № 4), №№ І, II четвертого поверху, з № 1 по № 22 (групи приміщень № 5), №№ І, II п`ятого поверху, з № 1 по № 23 (групи приміщень № 6), №№ І, П, III 6-го поверху, з № 1 по № 17 (групи приміщень № 7), №№ І, II, III мансарди, тераса, № ХХХІІІ мезоніну - офіс, загальною площею 3689,10 кв.м., що складає 97/100 частин від нежилого будинку, площею 3802,30 кв.м.

3 листопада 2016 року між ПАТ "Енергобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і ТОВ "Фінансова компанія "ІнвестБалтик Груп" укладено договір про відступлення права вимоги за вищевказаним договором кредиту. Визначено, що розмір вимог - 9 589 058 грн 66 коп., з яких 6 877 145 грн 97 коп. - основний борг та 2 711 912 грн 69 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. 

Також 3 листопада 2016 року між ПАТ "Енергобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і ТОВ "Фінансова компанія "ІнвестБалтик Груп" укладено договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 29 грудня 2006 року. У подальшому, 4 листопада 2016 року між ТОВ "Фінансова компанія "ІнвестБалтик Груп" і ТОВ "АК Консалтинг" укладено договір поруки. Відповідно до договору ТОВ "АК Консалтинг" частково сплатило борг ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" в розмірі 6 747 000 грн.

8 листопада 2016 року між ТОВ "Фінансова компанія "ІнвестБалтик Груп" і ТОВ "АК Консалтинг" укладено договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 29 грудня 2006 року, яким передбачено, що новий іпотекодержатель набуває всі права за договором іпотеки у зв`язку з повним виконанням своїх зобов`язань, як поручителя за договором поруки від 4 листопада 2016 року. 

9 листопада 2016 року між ТОВ "Фінансова компанія "ІнвестБалтик Груп" і ТОВ "АК Консалтинг" укладено договір про відступлення прав вимоги за договором кредиту на залишок боргу (2 842 058 грн 66 коп.). 

На підставі вказаних правочинів за ТОВ "АК Консалтинг" 18 грудня 2018 року зареєстровано право власності на 97/100 частин вищезазначеного нежилого будинку. 

ОСОБА_1 вважає, що за таких обставин у нього є право на звернення стягнення на частину предмета іпотеки - 3/100 частини нежилого будинку (літ. А), розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , які продовжують перебувати у власності іпотекодавця - ТОВ "Ройланс-Україна" (перейменоване у ТОВ "Ю.Е.Ф. Кепітал Партнерс Україна").

Крім цього, вказує, що 4 вересня 2018 року між ТОВ "АК Консалтинг" (орендодавець) і ТОВ "Сноук" (орендар) укладено договір оренди нежилого будинку на строк 10 років, предметом якого є нежилий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на який зареєстровано за ТОВ "АК Консалтинг" за номером 27418200.

Даний договір оренди нежитлового будинку укладено з порушенням вимог чинного законодавства та підлягає визнанню недійсним з таких підстав, що предметом оренди виступив нежилий будинок у цілому, тоді як предметом іпотеки, стороною якої є ТОВ "АК Консалтинг" виступили лише 97/100 частин указаного будинку. За вказаним товариством зареєстровано право власності не на весь будинок, а лише на 97/100 його частин, а отже ТОВ "АК Консалтинг" розпорядилося майном, право власності на яке йому не належить. 

Обтяження нежитлового будинку договором оренди зменшує його ринкову привабливість для потенційного покупця, що порушує законні інтереси позивача щодо максимально можливого задоволення його майнових вимог за рахунок предмета іпотеки. Крім того, фактичне користування майном призводить до зниження його вартості, що є підставою для визнання недійсним договору оренди, укладеного між ТОВ "АК Консалтинг" та ТОВ "Сноук", і скасування його державної реєстрації.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив у рахунок заборгованості, яка виникла у ПАТ "Енергобанк" перед ним за договором про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи № НОМЕР_1 від 21 лютого 2014 року у розмірі 81 923 083 грн 42 коп., звернути стягнення за договором іпотеки від 21 лютого 2014 року, укладеним між ОСОБА_1 і ТОВ "Ройланс-Україна" (у подальшому перейменовано у ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна"), посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 549, на предмет іпотеки - 3/100 частин будинку (літ. А), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 297999880000, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: нежилі приміщення офісного будинку № № VІ, VII, VIII, IX, X першого поверху, № № ХV, XVI, XVII другого поверху, площею 113,20 кв.м. - трансформаторна підстанція, разом з усіма поліпшеннями та приналежностями, шляхом реалізації зазначеного об`єкта на прилюдних торгах; визнати недійсним укладений між ТОВ "АК Консалтинг" і ТОВ "Сноук" договір оренди нежилого будинку від 4 вересня 2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим В.Г. та зареєстрований в реєстрі за № 1541, та скасувати його державну реєстрацію.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 19 квітня 2023 року задоволено заяву представника позивача від 20 лютого 2023 року про відмову від частини позовних вимог. Закрито провадження у справі в частині позовних вимог: 1) про визнання недійсним укладеного між ТОВ "АК Консалтинг" і ТОВ "Сноук" договору оренди нежилого будинку від 4 вересня 2018 року, в частині передачі в оренду 97/100 частин нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 297999880000, а саме: нежилі приміщення №№ 1, 2 (групи приміщень № 9), XXXVIII підвалу 2-го рівня, з № 1 по № 7 (групи приміщень № 8), №№ XXXIV, XXXV, XXXVI, XXXVII, XXXIX підвалу 1-го рівня - паркінг; з № 1 по № 26 (групи приміщень № 1), №№ І, II, III, IV, V першого поверху, з № 1 по № 21 (групи приміщень № 2), №№ І, П другого поверху, з № 1 по № 27 (групи приміщень № 3), №№ І, II третього поверху, з № 1 по № 22 (групи приміщень № 4), №№ І, II четвертого поверху, з № 1 по № 22 (групи приміщень № 5), №№ І, II п`ятого поверху, з № 1 по № 23 (групи приміщень № 6), №№ І, II, III 6-го поверху, з № 1 по № 17 (групи приміщень № 7), №№ І, II, III мансарди, тераса, № XXXIII мезоніну - офіс загальною, площею 3689,10 кв.м.; 2) про скасування державної реєстрації укладеного між ТОВ "АК Консалтинг" і ТОВ "Сноук" договору оренди нежилого будинку від 4 вересня 2018 року. Вирішено продовжувати розгляд справи за вимогами: 1) в рахунок заборгованості, яка виникла у ПАТ "Енергобанк" перед ОСОБА_1 за договором про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи № НОМЕР_1 у розмірі 81 923 083,42 грн. звернути стягнення за договором іпотеки від 21 лютого 2014 року, укладеним між ОСОБА_1 і ТОВ "Ройланс-Україна" (перейменовано у ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна") на предмет іпотеки - 3/100 частин будинку (літ. А), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 297999880000, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: нежилі приміщення офісного будинку №№ VI, VII, VIII, IX, X першого поверху, №№ XV, XVI, XVII другого поверху, площею 113,20 кв.м. - трансформаторна підстанція разом з усіма поліпшеннями та приналежностями, шляхом реалізації зазначеного об`єкта на прилюдних торгах; 2) про визнання недійсним, укладеного між ТОВ "АК Консалтинг" і ТОВ "Сноук", договору оренди нежилого будинку від 4 вересня 2018 року в частині передачі в оренду 3/100 частин нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 297999880000, а саме нежилі приміщення офісного будинку №№ VI, VII, VIII, IX, X першого поверху, №№ XV, XVI, XVII другого поверху, площею 113,20 кв.м. - трансформаторна підстанція.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 2 листопада 2023 року задоволено заяву представника позивача від про відмову від частини позовних вимог. Закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання недійсним договору оренди в частині передачі в оренду 3/100 частин нежитлової будівлі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 21 квітня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено. В рахунок погашення заборгованості ПАТ "Енергобанк" перед ОСОБА_1 за договором про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи № НОМЕР_1 від 21 лютого 2014 року у розмірі залишку загальної суми заборгованості 81 923 083 грн 42 коп. звернуто стягнення за договором іпотеки від 21 лютого 2014 року, укладеним між ОСОБА_1 і ТОВ "Ройланс-Україна" (перейменовано у ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна"), посвідченим приватним
нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 549, на предмет іпотеки - 3/100 частин будинку (літ. А), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 297999880000, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: нежилі приміщення офісного будинку №№ VI, VII, VIII, IX, X першого поверху, №№ XV, XVI, XVII другого поверху, площею 113,20 кв.м. - трансформаторна підстанція разом з усіма поліпшеннями та приналежностями, яке належить на праві власності ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна", у спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону. Стягнуто з ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна", ТОВ "АК Консалтинг" та ТОВ "Сноук" на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 11 350 грн 80 коп., тобто по 3 783 грн 60 коп. з кожного.

Рішення суду мотивовано тим, що основне зобов`язання за договором про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи належним чином не виконано, тому позивач, як іпотекодержатель, вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, що є належним способом судового захисту і відповідає вимогам Закону України "Про іпотеку". 

При цьому суд, врахувавши тривалий розгляд справи та те, що раніше передбачений спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів було змінено законодавцем (Закон № 1701-IX від 16 липня 2021 року, яким внесено зміни до частини 2 статті 39 Закону України "Про іпотеку"), дійшов висновку про доцільність захисту права позивача шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки через проведення електронного аукціону.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та їх узагальнені доводи

(1) У поданій апеляційній скарзі представник ТОВ "Сноук" - Антіпов Є.В., посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Скаржник зазначає, що поза увагою суду першої інстанції залишилися доводи відповідача про припинення іпотеки позивача на спірне майно з 23 лютого 2015 року. Зокрема, не враховано, що в основному зобов`язанні не встановлено строк його виконання, а відтак у такому випадку за приписами частини 4 статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. У матеріалах справи відсутній окремий договір поруки між ОСОБА_1 та ТОВ "Ю.Е.Ф. Кепітал Партнерс Україна", що визначав би строк дії поруки, в іпотечному договорі строк дії поруки також не зазначено. Відтак фактичною датою укладення договору поруки між ними є 21 лютого 2014 року - дата укладення договору іпотеки.

На думку скаржника, оскільки до 22 лютого 2015 року ОСОБА_1 позову до поручителя ТОВ "Ю.Е.Ф. Кепітал Партнерс Україна" про стягнення заборгованості за договором про банківський рахунок не пред`явив, то правовідносини поруки між позивачем і ТОВ "Ю.Е.Ф. Кепітал Партнерс Україна" припинилися з 23 лютого 2015 року. З цього слідує, що наступна іпотека ОСОБА_1 щодо всього спірного нежитлового приміщення є припиненою з 23 лютого 2015 року.

Вказує, що укладений 21 лютого 2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ "Ю.Е.Ф. Кепітал Партнерс Україна" договір іпотеки є нікчемним з тих підстав, що ним забезпечується виконання неконкретного основного зобов`язання, а також який укладено на шкоду інших кредиторів ПАТ "Енергобанк", що мали відкриті банківські рахунки та вкладників - фізичних осіб, сума компенсації яким обмежується лише фіксованими гарантованими виплатами.

Крім того, згідно з частиною 4 статті 36 Закону України "Про іпотеку" вимоги ОСОБА_1 до майнового поручителя ТОВ "Ю.Е.Ф. Кепітал Партнерс Україна" є недійсними після завершення позасудового звернення стягнення за іншим договором іпотеки з боржником ПАТ "Енергобанк" шляхом набуття позивачем у власність предмету іпотеки - належної банку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . 

Суд першої інстанції встановив розмір заборгованості ПАТ "Енергобанк" перед позивачем на підставі листа від 13 червня 2018 року № 828/11 уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Енергобанк", що є недостовірним та неналежним доказом існування вимог у вказаному розмірі на момент ухвалення оскаржуваного рішення, оскільки документ складений майже 7 років тому.

Вважає, що задовольняючи позов, суд фактично задовольнив вимоги до солідарного боржника ПАТ "Енергобанк" про стягнення грошових коштів, який при цьому не був залучений до справи у якості співвідповідача.

Крім того, ТОВ "Сноук" зазначає, що суд фактично не задовольнив жодної позовної вимоги щодо нього, водночас стягнув судовий збір.

(2) У поданій апеляційній скарзі ТОВ "АК Консалтинг", посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Скаржник вказує, що суд неправильно зазначив предмет іпотеки в резолютивній частині рішення, не врахувавши, що позивач відмовився від позовних вимог в частині звернення стягнення на такі офісні приміщення.

Судом не враховано, що позивач ніколи не ставив перед банком вимогу про стягнення або повернення коштів; вимога позивача до банку була лише про здійснення перерахування коштів; судом не зроблено жодного висновку про те, що у банку наявний будь-який борг перед позивачем; не встановлено строк виникнення боргу та суму боргу, що свідчить про відсутність визначених боргових зобов`язань банку перед позивачем.

Також судом не взято до уваги, що наявні підстави для визнання недійсним договору іпотеки від 21 лютого 2014 року, оскільки в ньому відсутні всі необхідні умови, визначені у статтях 7 та 18 Закону України "Про іпотеку". 

Зазначає, що в договорі іпотеки сторони погодили, що основне зобов`язання - це зобов`язання, які виникають із договору депозиту, тоді як між позивачем та банком
відсутній договір депозиту, а укладено договір банківського рахунку. Таке свідчить, що звернення стягнення на предмет іпотеки не може бути здійснено у зв`язку з відсутністю правових підстав та відсутністю визначених самим договором іпотеки обставин, з якими пов`язано можливість звернути стягнення за укладеним позивачем договором іпотеки.

Крім того, наголошує, що на підставі частини 4 статті 36 Закону України "Про іпотеку" є недійсними вимоги ОСОБА_1 до майнового поручителя ТОВ "Ю.Е.Ф. Кепітал Партнерс Україна" після завершення позасудового звернення стягнення за іншим договором іпотеки з боржником ПАТ "Енергобанк", предметом якого була належна банку квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Вважає, що умова про забезпечення зобов`язань банку іпотекою за звичайним договором про обслуговування банківського рахунку є значною перевагою ОСОБА_1 перед іншими клієнтами банку, що свідчить про нікчемність такого договору банківського рахунку.

Також вказує, що на момент укладення 21 лютого 2014 року ОСОБА_1 договору іпотеки, майно яке є предметом такого договору, за іншим укладеним раніше іпотечним договором перебувало в іпотеці ТОВ "ФК"Інвест Балтик Груп", яке згоди ОСОБА_1 на наступну іпотеку не надавало. 

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Учасники справи не подали відзиви на апеляційні скарги.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання 

Представник ПАТ "Сноук" - Антіпов Є.В. та представник ПАТ "АК Консалтинг" - Рог А.С. в судовому засіданні підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив залишити рішення суду без змін. 

Представник ПАТ "Енергобанк" - Сидоренко Ю.А. в судовому засіданні просила задовольнити апеляційні скарги. 

ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" в судове засідання не з`явилося, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялось належним чином. З урахуванням положень частини 2 статті 372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що 24 жовтня 2006 року між АТ "Енергобанк" та ТОВ "Ройланс-Україна" укладено договір про надання кредиту № 610-34, за умовами якого банк надає позичальнику кредит в сумі 20 000 000 грн на строк з 24 жовтня 2006 року по 21 жовтня 2016 року на придбання нежитлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

29 грудня 2006 року в якості забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між АТ "Енергобанк" та ТОВ "Ройланс-Україна" укладено договір іпотеки, за умовами якого ТОВ "Ройланс-Україна" передає банку в іпотеку нерухоме майно, а саме загальною площею 3689,10 кв.м., які розташовані в АДРЕСА_2 , що складає 97/100 частин від нежитлової будівлі, площею 3802,30 кв.м. 

21 лютого 2014 року між ПАТ "Енергобанк" та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи № НОМЕР_1 .

21 лютого 2014 року на підставі укладеного договору, ОСОБА_1 внесено 4 000 000 доларів США та 1 148 155 швейцарських франків, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями № 558582 та № 558574.

Додатковими угодами від 21 лютого 2014 року № 1/840 та № 1/756 до договору зазначені суми коштів визначено як залишок коштів на рахунку, на яку банком нараховуються та сплачуються проценти.

21 лютого 2014 року в забезпечення виконання зобов`язань за основним договором між ОСОБА_1 та ПАТ "Енергобанк" укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. та зареєстрований в реєстрі за № 547.

Відповідно до пункту 1.2 договору іпотеки та його розділу "Терміни та їх тлумачення", іпотекодавець (ПАТ "Енергобанк") забезпечив виконання зобов`язань за договором про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи від 21 лютого 2014 року № НОМЕР_1 і будь-яких вимог іпотекодержателя ОСОБА_1 .

Предметом іпотеки є квартира, реєстраційний номер 225565780000, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

21 лютого 2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ "Ройланс-Україна" (у подальшому перейменоване у ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна") укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. та зареєстрований в реєстрі за № 549 (далі - договір іпотеки № 549).

Відповідно до розділу "Терміни та їх тлумачення" та пункту 1.1 зазначеного договору іпотеки, ТОВ "Ройланс-Україна" виступило майновим поручителем ПАТ "Енергобанк" щодо виконання останнім обов`язку перед ОСОБА_1 за основним зобов`язанням - договором про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи № НОМЕР_1 від 21 лютого 2014 року, що включає в себе повернення іпотекодержателю грошових коштів, сплати нарахованих процентів, штрафних санкцій, відшкодування збитків та інших вимог ОСОБА_1 , що виникають на підставі договору банківського рахунку або у зв`язку з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням.

У змісті розділу "Терміни та їх тлумачення" та пункту 1.2 договору іпотеки № 549 зазначено, що власник предмету іпотеки ТОВ "Ройланс-Україна" передав, а іпотекодержатель ОСОБА_1 прийняв в іпотеку нежилий будинок, літера А,
реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 297999880000, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: нежилі приміщення №№ 1, 2 (групи приміщень № 9), XXXVIII підвалу 2-го рівня, з № 1 по № 7 (групи приміщень № 8), №№ XXXIV, XXXV, XXXVI, XXXVII, XXXIX підвалу 1-го рівня - паркінг; з № 1 по № 26 (групи приміщень № 1), №№ I, II, III, IV, V першого поверху, з № 1 по № 21 (групи приміщень № 2), №№ I, II другого поверху, з № 1 по № 27 (групи приміщень № 3), №№ I, II третього поверху, з № 1 по № 22 (групи приміщень № 4), №№ I, II четвертого поверху, з № 1 по №22 (групи приміщень № 5), №№ I, II п`ятого поверху, з № 1 по № 23 (групи приміщень № 6), №№ I, II, III 6-го поверху, з № 1 по № 17 (групи приміщень № 7), №№ I, II, III мансарди, тераса, № XXXIII мезоніну - офіс, загальною площею 3689,10 кв.м., що складає 97/100 частин від нежилого будинку, площею 3802,30 кв.м., які належать іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності (серія НОМЕР_2 ), виданим Головним управлянням комунальної власності м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі наказу Головного управління комунальної власності м. Києва від 27 жовтня 2010 року № 991-В, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 32373585, номер запису: 8151-П в книзі: 144п-230, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 28636043 від 11 січня 2011 року; право власності іпотекодавця зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21 лютого 2014 року за номером запису 4747882, дата та час державної реєстрації 21 лютого 2014 року, 11:42:41 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 18096739 від 21 лютого 2014 року); нежилі приміщення офісного будинку №№ VI, VII, VIII, IX, X першого поверху, №№ XV, XVI, XVII другого поверху, площею 113,20 кв.м., - трансформаторна підстанція, що складає 3/100 частин від нежилого будинку, площею 3 802,30 кв.м., які належать 2 вересня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою В.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 5954, зареєстрований у Державному реєстрі правочинів за номером правочину 3111883, витяг з Державного реєстру правочинів 6508508 від 15 вересня 2008 року, зареєстрований Комунальним підприємством Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 17 вересня 2008 року в реєстровій книзі № 144П-230 за реєстровим № 8151-П в електронному реєстрі 15 грудня 2010 року за реєстраційним номером РПВН 32373585 (витяг про державну реєстрацію прав № 28371199); право власності іпотекодавця зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21 лютого 2014 року за номером запису 4747901, дата та час державної реєстрації 21 лютого 2014 року, 11:42:41 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 18096828 від 21 лютого 2014 року).

Іпотека поширюється на всі зроблені іпотекодавцем поліпшення та зміни в якісних показниках предмета іпотеки, приналежності та частину нерухомого майна, яка не може бути відділеною в натурі і була приєднана до предмета іпотеки після укладення зазначеного договору без реєстрації права власності на неї як на окремий об`єкт нерухомості.

Відповідно до пункту 1.4 договору іпотеки № 549, узгоджена сторонами договору оціночна вартість предмета іпотеки склала 41 285 937 грн 23 коп.

Пунктом 2.2 договору іпотеки № 549 зазначено, що вказаний нежилий будинок є предметом іпотеки за забезпеченням виконання зобов`язання ТОВ "Ройланс-Україна"
перед ПАТ "Енергобанк" на підставі договору іпотеки, посвідченого 29 грудня 2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим Г.В., зареєстрованого в реєстрі за № 6485, зі всіма змінами і доповненнями до нього, яким було передано в іпотеку для забезпечення виконання зобов`язань ТОВ "Ройланс-Україна" перед ПАТ "Енергобанк" за договором про надання кредиту від 24 жовтня 2006 року № 610-34 з усіма змінами та доповненнями до нього, що укладений між ТОВ "Ройланс-Україна" і ПАТ "Енергобанк".

Згода на передачу предмета іпотеки в наступну іпотеку ОСОБА_1 підтверджується листом ПАТ "Енергобанк" від 21 лютого 2014 року № 351/5.1.

Відповідно до пункт 6.4. договору іпотеки № 549, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання по договору депозиту в порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку" та умовами цього договору; продажу іпотекодеражтелем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України "Про іпотеку" та умови цього договору.

Пунктом 6.5 договору іпотеки № 549 визначено, що іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених пунктом 6.4. цього договору.

23 грудня 2014 року та 30 грудня 2014 року ОСОБА_1 звертався з платіжними дорученнями № 1, 2 до ПАТ "Енергобанк" про перерахування належних йому коштів у сумі відповідно 4 308 580 доларів США та 1 199 450 швейцарських франків на рахунок в АТ "ОТП БАНК", однак платіжні доручення банком виконано не було.

30 грудня 2014 року та 6 січня 2015 року ОСОБА_1 письмово звертався до керівництва ПАТ "Енергобанк" із заявами про виконання зазначених платіжних доручень та з проханням повідомити причини їх невиконання, однак такі звернення залишені банком без розгляду та відповіді.

На підставі договору іпотеки від 21 лютого 2014 року ОСОБА_1 частково задовольнив свої майнові вимоги до ПАТ "Енергобанк" шляхом передачі йому права власності на вищевказаний предмет іпотеки за вартістю, визначеною на підставі Звіту про оцінку предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Європейський центр консалтингу та оцінки" станом на 30 листопада 2018 року - 40 076 000 грн без ПДВ.

Згідно витягу із державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 167360487 від 21 травня 2019 року, власником нерухомого майна - квартира за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 692,6 кв.м., є ОСОБА_1 .

На підставі постанови Правління Національного банку України від 12 лютого 2015 року № 96 "Про віднесення ПАТ "Енергобанк" до категорії неплатоспроможних"виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 12 лютого 2015 року прийнято рішення № 29 про запровадження з 13 лютого 2015 тимчасової адміністрації та
призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Енергобанк".

3 листопада 2016 року між ПАТ "Енергобанк" та ТОВ "ФК "Інвест Балтик Груп" укладено договори про відступлення права вимоги за договором про надання кредиту № 610-34 від 24 жовтня 2006 року та договором іпотеки від 29 грудня 2006 року.

4 листопада 2016 року між ТОВ "ФК "Інвест Балтик Груп" та ТОВ "АК Консалтинг" укладено договір поруки, за яким останнє поручається перед фінансовою компанією за виконання іпотекодавцем ТОВ "Ройланс-Україна" своїх зобов'язань за кредитним договором.

8 листопада 2016 року через погашення по договору поруки частини заборгованості власника будинку за кредитним договором між ТОВ "ФК "Інвест Балтик Груп" (первісний іпотекодержатель) та ТОВ "АК Консалтинг" (новий іпотекодержатель) укладено договір відступлення права вимоги за договором іпотеки. 

9 листопада 2016 року між ТОВ "ФК "Інвест Балтик Груп" та ТОВ "АК Консалтинг" укладено договір відступлення права вимоги за договором кредиту.

18 грудня 2018 року ТОВ "АК Консалтинг" зареєструвало право власності на 97/100 частин нежитлового будинку (літера А), загальною площею 3802,30 кв.м., по АДРЕСА_2 . 

Листом від 13 червня 2018 року № 828/11 уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Енергобанк" повідомлено про включення до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Енергобанк", затвердженого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 8 жовтня 2015 року протоколом № 246/15, грошові вимоги ОСОБА_1 на загальну суму 121 999 083 грн 42 коп. Дана вимога віднесена до 4 (четвертої) черги задоволення вимог кредиторів відповідно до статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 200622975 від 17 лютого 2020 року, в розділі актуальна інформація про державну реєстрацію іпотеки, зокрема, зазначено: номер запису про іпотеку - 28895801, дата, час державної реєстрації - 13 листопада 2018 року, 16:58:52, підстава виникнення іпотеки - договір іпотеки, серія та номер 549, виданий 21 лютого 2014 року, видавник приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В., відомості про основне зобов`язання - строк виконання зобов`язання: діє до повного виконання основного зобов`язання, розмір основного зобов`язання: 4 000 000,00 доларів США, відомості про суб`єктів - іпотекодержатель ОСОБА_1 , іпотекодавець: ТОВ "Ройланс Україна", код ЄДРПОУ: 33835113, опис предмета іпотеки - нежилий будинок (літ. А), загальною площею 3802,3 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Правовий механізм існування іпотеки як окремого інституту в зобов`язальних правовідносинах регулюється спеціальним законом - Законом України "Про іпотеку" (далі також - Закон).

Відповідно до імперативно встановленого правила закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, а дія нормативно-правового акта в часі починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (тут і надалі положення Закону України "Про іпотеку" застосовуються в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За змістом статті 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Інститут забезпечення виконання зобов`язання спрямований на підвищення гарантій забезпечення майнових інтересів сторін договору, належного його виконання, а також усунення можливих негативних наслідків неналежного виконання боржником взятих на себе зобов`язань. Тобто в разі невиконання або неналежного виконання умов цивільного договору на боржника покладається додаткова відповідальність, а в ряді випадків до виконання зобов`язання притягуються разом з боржником і треті особи.

За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання (частина 1 статті 7 Закону України "Про іпотеку").

Диспозитивність регулювання акцесорних відносин виявляється в узгодженні сторонами в договорі: обсягу забезпечення майнових інтересів кредитора, який може бути
узгоджений сторонами у відповідному договорі; строку дії іпотечного договору, впродовж якого може бути здійснено суб`єктивне цивільне право кредитора та виконано обов`язок іпотекодавцем.

Відтак за своєю природою іпотека сама по собі або разом з іншими забезпечувальними заходами покликана забезпечити виконання зобов`язань боржником у повному обсязі, а тому кредитор вправі та зобов`язаний здійснювати свої правомочності таким чином, щоб таке забезпечення було справедливим та здійснювалось з урахуванням інтересів обох сторін кредитного договору, не допускаючи створення заборгованості, що штучно перевищує забезпечувальні заходи.

У частині 1 статті 13 Закону України "Про іпотеку" визначено, що предмет іпотеки може бути переданий в наступну іпотеку за згодою попередніх іпотекодержателів, якщо інше не встановлено попереднім іпотечним договором. 

Згідно з частиною 4 статті 33 Закону України "Про іпотеку", звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Частинами 1, 2 статті 39 Закону України "Про іпотеку" визначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.

У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, встановивши, що матеріали справи не містять доказів виконання ПАТ "Енергобанк" перед ОСОБА_1 основного зобов`язання, яке виникло з договору про відкриття та обслуговування банківського рахунку від 21 лютого 2014 року, відповідачами не спростовано надані позивачем докази на підтвердження наявності заборгованості, а також установивши, що ОСОБА_1 є єдиним іпотекодержателем предмету іпотеки - нежилих приміщень офісного будинку №№ VI, VII, VIII, IX, X першого поверху, №№ XV, XVI, XVII другого поверху, площею 113,20 кв.м. - трансформаторна підстанція, що складає 3/100 частин від нежитлового будинку, загальною площею 3 802,30 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 ,дійшов правильного висновку про задоволення позову.

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що оскільки справа розглядалася протягом тривалого часу і зазначений в позові спосіб звернення стягнення на предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів був змінений законодавцем після
внесення відповідних змін законом № 1701-IX від 16 липня 2021 року до частини другої статті 39 Закону України "Про іпотеку", доцільним є захист права позивача у спосіб звернення стягнення на предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону.

Доводи апеляційних скарг про те, що після завершення позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки за іншим договором іпотеки договір іпотеки № 549 є недійсним колегія суддів відхиляє, як необґрунтовані, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, 21 лютого 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ "Енергобанк" було укладено договір іпотеки в забезпечення виконання останнім зобов`язань за договором про відкриття та обслуговування банківського рахунку від 21 лютого 2014 року. Предметом іпотеки є квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Також з матеріалів справи убачається, що в забезпечення виконання ПАТ "Енергобанк" зобов`язань за договором про відкриття та обслуговування банківського рахунку від 21 лютого 2014 року було укладено договір іпотеки між ОСОБА_1 та ТОВ "Ройланс-Україна". Предметом іпотеки за цим договором є нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , (літера А).

Отже, предмети іпотеки за даними двома договорами є різними. 

На підставі договору іпотеки, укладеного між ОСОБА_1 і ПАТ "Енергобанк", та положень статті 37 Закону України "Про іпотеку" ОСОБА_1 у позасудовому порядку частково задовольнив свої майнові вимоги до ПАТ "Енергобанк" та 21 травня 2019 року зареєстрував за собою право власності на предмет іпотеки - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме мано про реєстрацію права власності № 167360487 від 21 травня 2019 року (том І, а.с. 74-75).

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором від 21 лютого 2014 року, укладеного з ТОВ "Ю.Е.Ф. Кепітал Партнерс Україна".

Скаржники в апеляційних скаргах зазначають, що згідно положень частини 4 статті 36 Закону України "Про іпотеку", після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними. 

Водночас, як на момент позасудового звернення стягнення за договором іпотеки, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ "Енергобанк", так і на момент звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором, укладеного з ТОВ "Ю.Е.Ф. Кепітал Партнерс Україна", положення статті 36 Закону України "Про іпотеку" на підставі Закону № 2478-VIII від 3 липня 2018 року діяли в новій редакції.

Зокрема, статтею 36 Закону України "Про іпотеку" в редакції Закону № 2478-VIII від 3 липня 2018 року, яка є чинною, визначено, що у разі якщо вимоги іпотекодержателя забезпечені декількома предметами іпотеки (у тому числі за декількома договорами іпотеки), а позасудове звернення стягнення здійснюється за рахунок окремого предмета
іпотеки, іпотекодержавтель має право вимагати (у тому числі шляхом позасудового врегулювання) виконання зобов'язання боржником та/або іпотекодавцем в частині, що залишилася невиконаною після завершення позасудового врегулювання за таким окремим предметом іпотеки.

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Таким чином, є безпідставними доводи скаржників, що після позасудового звернення стягнення за іншим договором іпотеки є недійсними вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором від 21 лютого 2014 року, укладеного з ТОВ "Ю.Е.Ф. Кепітал Партнерс Україна".

Доводи скаржника ТОВ "АК Консалтинг" про те, що на момент укладення між ОСОБА_1 та ТОВ "Ю.Е.Ф. Кепітал Партнерс Україна" договору іпотеки, майно, яке є предметом такого договору, за іншим укладеним раніше іпотечним договором перебувало в іпотеці ТОВ "ФК " Інвест Балтик Груп", яке згоди ОСОБА_1 на наступну іпотеку не давало, колегія суддів вважає безпідставними, враховуючи наступне.

Установлено, що 29 грудня 2006 року між ПАТ "Енергобанк" (іпотекодержатель) та ТОВ "Ройланс-Україна" (перейменовано у подальшому на ТОВ "Ю.Е.Ф. Кепітал Партнерс Україна") (іпотекодавець) було укладено договір іпотеки, предметом якого є нежитловий будинок, який також є предметом іпотеки за договором, укладеним між ОСОБА_1 (іпотекодержатель) та ТОВ "Ройланс-Україна" (іпотекодавець).

При цьому, у договорі іпотеки від 21 лютого 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 (іпотекодержатель) та ТОВ "Ройланс-Україна" (іпотекодавець), а саме в пункті 2.2. зазначено про попередню іпотеку від 29 грудня 2006 року та зазначено про те, що ПАТ "Енергобанк", як іпотекодержатель за попередньою іпотекою, своїм листом від 21 лютого 2014 року № 351/5.1 надало згоду на передачу предмета іпотеки в наступну іпотеку (том І, а.с. 126).

Як вже вказувалося вище, 3 листопада 2016 року між ПАТ "Енергобанк" та ТОВ "ФК "Інвест Балтик Груп" укладено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 29 грудня 2006 року. Тобто ТОВ "ФК "Інвест Балтик Груп" є правонаступником всіх прав та обов'язків іпотекодержателя ПАТ "Енергобанк", яким надано згоду на передачу предмета іпотеки в наступну іпотеку.

Доводи скаржників про те, що договір іпотеки на забезпечення зобов'язань за договором банківського рахунку укладено між ОСОБА_1 та ПАТ "Енергобанк" на шкоду інших кредиторів, які також мали відкриті банківські рахунки, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки договір іпотеки укладено не безпосередньо з банком, а з іншою юридичною особою - ТОВ "Ройланс-Україна" (іпотекодавець).

В апеляційній скарзі скаржник ТОВ "АК Консалтинг" зазначає, що у договорі іпотеки вказано про забезпечення договору депозиту, тоді як між позивачем та банком укладено договір банківського рахунку.

Такі доводи є недоречними, оскільки у договорі іпотеки зазначено безпосередньо про договір про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи від 21 лютого 2014 року та його реквізити, а також зазначено, що такий договір скорочено називається - депозитний договір (том І, а.с. 124).

Доводи скаржника ТОВ "АК Консалтинг" про те, що позивач не пред`являв банку вимогу про стягнення або повернення коштів, а лише просив здійснити перерахування коштів, спростовуються матеріалами справи, а саме надісланою позивачем вимогою про виконання зобов'язань за договором про відкриття банківського рахунку та застосування наслідків, передбачених статтею 37 Закону України "Про іпотеку" (том 1, а.с. 63-66). При цьому зазначення позивачем у вимозі способу виконання основного зобов`язання шляхом перерахування грошових коштів не свідчить про те, що позивач не звертався з досудовою вимогою про їх повернення.

Щодо доводів скаржника ТОВ "АК Консалтинг" про те, що судом не зроблено висновку про наявність заборгованості колегія суддів зазначає, що в мотивувальній частині оскаржуваного рішення судом першої інстанції зазначено, що заборгованість ПАТ "Енергобанк" перед ОСОБА_1 за договором про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи від 21 лютого 2014 року № НОМЕР_1 на час розгляду справи становить 81 923 083 грн 42 коп., яка сформувалася в результаті часткового погашення загальної суми заборгованості в розмірі 121 999 083 грн 42 коп. на вартість предмету іпотеки - квартири за адресою АДРЕСА_1 , в розмірі 40 076 000 грн, на яку ОСОБА_1 звернув стягнення.

Установлено також, що згідно листа уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13 червня 2018 року № 828/11, грошові вимоги ОСОБА_1 до ПАТ "Енергобанк" становлять у розмірі 121 999 083 грн 42 коп.

З матеріалів справи вбачається, що заперечуючи проти позовних вимог, а ні відповідачі, а ні третя особа не спростували встановленого судом розміру заборгованості, тоді як за приписами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає неспроможними доводи скаржника ТОВ "Сноук" про те, що лист Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13 червня 2018 року № 828/11 є неналежним доказом заборгованості, оскільки у відповідності до вимог статей 12, 81 ЦПК України відповідачем не спростовано такий доказ. 

Посилання скаржника ТОВ "Сноук" на те, що наявні підстави для визнання недійсним договору іпотеки, оскільки в ньому відсутні всі необхідні умови, визначені у статтях 7 та 18 Закону України "Про іпотеку" колегія суддів вважає недоречними, оскільки дійсність договору іпотеки не є предметом розгляду у даній справі.

Також є безпідставними доводи скаржника ТОВ "Сноук" про припинення правовідносин поруки між ОСОБА_1 та ТОВ "Ю.Е.Ф. Кепітал Партнерс Україна", оскільки договір поруки не є предметом розгляду та більш того матеріали справи взагалі
не містять доказів укладення такого договору між ОСОБА_1 та ТОВ "Ю.Е.Ф. Кепітал Партнерс Україна".

Доводи скаржника ТОВ "Сноук" про те, що суд повинен був залучити ПАТ "Енергобанк" в якості співвідповідача, як солідарного боржника, не свідчать про неналежний склад відповідачів, оскільки згідно вимог діючого законодавства та усталеної практики Верховного Суду вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки можна пред'явити як до боржника, так і до майнового поручителя, якщо вони є різними.

Інші доводи апеляційних скарги по суті позовних вимог є несуттєвими і на законність рішення суду не впливають, суд вірно застосував норми матеріального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами скаржника ТОВ "Сноук", що судом першої інстанції порушено норми процесуального права та неправильно здійснено розподіл судових витрат.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як убачається з позовної заяви, ОСОБА_1 заявив до ТОВ "Сноук" та ТОВ "АК Консалтинг" вимоги про визнання недійсним укладеного між ними договору оренди спірного нежитлового будинку та скасування державної реєстрації такого договору.

З матеріалів справи вбачається, що позивач відмовився від зазначених позовних вимог, у зв`язку з чим ухвалами Подільського районного суду міста Києва від 19 квітня 2023 року та від 2 листопада 2023 року провадження у справі в цій частині закрито.

Оскаржуваним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 21 квітня 2025 року задоволено позовні вимоги до ТОВ "Ю.Е.Ф. Кепітал Партнерс Україна" про звернення стягнення на предмет іпотеки. 

За таких обставин, відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору підлягають покладенню на відповідача ТОВ "Ю.Е.Ф. Кепітал Партнерс Україна" у межах задоволених до нього позовних вимог.

Проте, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції вище вказаного не врахував та дійшов помилкового висновку про стягнення з усіх трьох відповідачів судового збору в сумі 11 350 грн 80 коп., тобто по 3 783 грн 60 коп. з кожного.

Відповідно до частини 4 статті 376 ЦПК України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат підлягає зміні шляхом покладення обов`язку зі сплати судового збору виключно на ТОВ "Ю.Е.Ф. Кепітал Партнерс Україна" у розмірі 10 510 грн як такого, що відповідає обсягу задоволених позовних вимог.

При цьому, враховуючи, що суд апеляційної інстанції змінює рішення суду першої інстанції виключно в частині розподілу судових витрат, правові підстави для нового розподілу судових витрат, понесених відповідачами у суді апеляційної інстанції, відсутні.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "АК Консалтинг"; товариства з обмеженою відповідальністю "Сноук", подану представником Антіповим Євгеном Вікторовичем, задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 21 квітня 2025 року в частині розподілу судових витрат змінити, виклавши третій абзац резолютивної частини рішення в такій редакції: 

"Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 10 510 гривень."

В іншій частині рішення Подільського районного суду міста Києва від 21 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий 

Судді: