ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/14847/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Доманська Вікторія Анатоліївна в інтересах ОСОБА_1 звернулася з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправною бездіяльності щодо не продовження відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 13 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі – Закон № 3543-XII), та зобов`язання прийняти рішення про продовження відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 частини першої статті 23 Закону № 3543-XII.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позивач відповідно до акту встановлення факту здійснення особою постійного догляду від 27.08.2025 № 1240 здійснює догляд за матір`ю ОСОБА_2 , у якої відсутні члени сім`ї першого ступеня споріднення, які можуть здійснювати догляд.
Відповідно до довідки № 2143 від 16.04.2025 позивачу було надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 частини першої статті 23 Закону № 3543-XII.
10.10.2025 позивач особисто звернувся до голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою про продовження відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 частини першої статті 23 Закону № 3543-XII, проте згідно із рішенням комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачу не було надано відстрочки, у зв`язку із наявністю інших родичів.
Представник позивача стверджує, що відповідач неправомірно відмовив у наданні відстрочки позивачу в порядку пункту 13 частини першої статті 23 Закону № 3543-XII, оскільки за цією підставою позивач уже отримував відстрочку, а відповідач не врахував, що сестра позивача ОСОБА_3 не є членом сім`ї ОСОБА_1 , проживає тривалий час за кордоном, тому не може здійснювати догляд за матір`ю.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 02.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 35).
В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 12.12.2025 № 11071 (а. с. 39-40) відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності рішення про відмову в оформленні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Стверджує, що у матері позивача ОСОБА_1 наявна донька ОСОБА_4 , яка не є особою з інвалідністю, не потребує стороннього догляду, не перебуває під арештом, не відбуває покарання в місцях позбавлення волі, а її проживання за кордоном не є обставиною, що звільняє від обов`язків по догляду батьків, які потребують стороннього догляду або є особами з інвалідністю. Крім того, аналізуючи поданий позивачем акт № 1240 від 27.08.2025, чітко видно, що комісією факт здійснення постійного догляду ОСОБА_1 за ОСОБА_2 не підтверджено.
Інших заяв по суті справи від учасників справи до суду не надходило.
Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , та якому до 16.10.2025 була надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації підставі пункту 13 частини першої статті 23 Закону № 3543-XII, що підтверджується відомостями військово-облікового документу, сформованого в додатку «Резерв+» (а. с. 12), копією військово-облікового документа (а. с. 12 зворот), довідкою ІНФОРМАЦІЯ_4 від 16.04.2025 № 2143 (а. с. 23).
14.10.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшла заява ОСОБА_1 про оформлення довідки про продовження відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації (а. с. 41), до якої долучено акт № 1240 від 27.08.2025 про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (а. с. 18, 42).
Згідно із витягом з протоколу № 42 від 15.10.2025 засідання комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі – комісія ІНФОРМАЦІЯ_4 ) відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період: ОСОБА_1 (пункт 13 частини першої статті 23 Закону № 3543-XII) (заява від 14.10.2025 № Р-8199), а саме: наявність інших невійськовозобов`язаних осіб, які зобов`язані здійснювати догляд (а. с. 43-44).
Листом від 15.10.2025 № 8372 відповідач повідомив позивача про ухвалення протоколом від 15.10.2025 № 42 рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період (причина відмови: наявність інших невійськовозобов`язаних осіб, які зобов`язані здійснювати догляд) (а. с. 45).
Листом від 23.10.2025 № 9287, у відповідь на адвокатський запит, відповідач повідомив, що згідно із рішенням комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 не надано відстрочку відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, у зв`язку із наявністю інших родичів (а. с. 28).
При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 65 Конституції України передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
За змістом частини п`ятої статті 22 Закону № 3543-XII призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту). Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України. Цей порядок визначає, зокрема, порядок надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.
Пунктом 13 частини першої статті 23 Закону № 3543-XII передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.
Згідно із частиною сьомою статті 23 Закону № 3543-XII перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до пункту 1 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (далі – Порядок № 560; тут і надалі – в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), цей Порядок визначає, зокрема, процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.
Пунктом 6 Порядку № 560 визначено, що призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період включає, зокрема: перевірку підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення; документальне оформлення призову на військову службу під час мобілізації.
За приписами пункту 56 Порядку № 560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Згідно із пунктом 57 Порядку № 560 для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:
голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);
члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
Відповідно до пункту 58 Порядку № 560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації в день її подання.
Згідно із пунктом 58-1 Порядку № 560 військовозобов`язані, які відповідно до закону зобов`язані утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зазначають у заяві (додаток 4) про відсутність інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а за умови наявності кількох військовозобов`язаних - додають заяву особи з інвалідністю I або II групи за формою згідно з додатком 15, в якій зазначається прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, яку особа з інвалідністю обирає для здійснення свого утримання. Районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ за місцем перебування на військовому обліку військовозобов`язаного, який відповідно до закону зобов`язаний утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», або здійснює постійний догляд за особами, зазначеними у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час прийняття рішення про надання відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації перевіряє перебування такого військовозобов`язаного на військовому обліку, родинні зв`язки військовозобов`язаного та особи, яку відповідно до законодавства зобов`язаний утримувати військовозобов`язаний або за якою здійснює постійний догляд, наявність інших осіб, місце проживання яких задекларовано/зареєстровано за адресою задекларованого/ зареєстрованого місця проживання військовозобов`язаного або особи, яка перебуває на утриманні або потребує постійного догляду, з використанням відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, інших інформаційних систем, реєстрів та баз даних, у тому числі шляхом інформаційного обміну.
За приписами пункту 60 Порядку № 560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання. Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів. На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом. Про прийняте комісією рішення заявникові повідомляється у спосіб, зазначений військовозобов`язаним у заяві про надання відстрочки, засобами телефонного, електронного або поштового зв`язку не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення. Про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляється письмово із зазначенням причини відмови за формою згідно з додатком 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
З матеріалів справи видно, що позивач ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та якому до 16.10.2025 була надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації підставі пункту 13 частини першої статті 23 Закону № 3543-XII.
Згідно із витягом з протоколу № 42 засідання комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 від 15.10.2025 позивачу відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період (пункт 13 частини першої статті 23 Закону № 3543-XII) за його заявою від 14.10.2025 № Р-8199, з причин наявності інших невійськовозобов`язаних осіб, які зобов`язані здійснювати догляд.
Позиція відповідача полягає у тому, що у матері позивача ОСОБА_1 наявна донька ОСОБА_4 , яка не є особою з інвалідністю, не потребує стороннього догляду, не перебуває під арештом, не відбуває покарання в місцях позбавлення волі, а її проживання за кордоном не є обставиною, що звільняє від обов`язків по догляду батьків, які потребують стороннього догляду або є особами з інвалідністю.
Суд погоджується із доводами відповідача про відсутність правових та фактичних підстав для надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 13 частини першої статті 23 Закону № 3543-XII, оскільки у матері позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 наявна донька ОСОБА_4 , яка не є військовозобов`язаною та відповідно до закону зобов`язана утримувати матір (крім того, не є особою з інвалідністю, не потребує постійного догляду, не перебуває під арештом, не відбуває покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі).
Стосовно доводів позивача про те, що сестра позивача ОСОБА_3 не є членом сім`ї ОСОБА_1 , проживає тривалий час за кордоном, тому не може здійснювати догляд за матір`ю, то суд такі доводи відхиляє та зазначає, що згідно із частиною першою статті 172 Сімейного кодексу України дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Суд наголошує на тому, що проживання ОСОБА_3 за кордоном не звільняє її від обов`язку піклуватися про свою матір, проявляти про неї турботу та надавати їй допомогу, тобто, не звільняє від обов`язків по її догляду.
Крім того, при вирішенні спору суд враховує, що до заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 13 частини першої статті 23 Закону № 3543-XII позивач долучив акт Департаменту соціальної політики Луцької міської ради № 1240 від 27.08.2025 про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (а. с. 18, 42). З цього акту, який складено на підставі заяви ОСОБА_1 № 6379 від 21.08.2025, стосовно постійного догляду сина за матір`ю факт здійснення постійного догляду не підтверджено.
З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність правових та фактичних підстав для надання позивачу за його заявою від 14.10.2025 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 13 частини першої статті 23 Закону № 3543-XII, оскаржувані дії/рішення відповідача щодо відмови у наданні відстрочки є правомірними та такими, що вчинені відповідно до вимог частини другої статті 2 КАС України, тому у задоволенні взаємопов`язаних позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо не продовження відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 13 частини першої статті 23 Закону № 3543-XII та зобов`язання відповідача прийняти рішення про продовження відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 частини першої статті 23 Закону № 3543-XII належить відмовити.
Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Валюх