Справа № 638/14108/24
Провадження № 2/638/839/26
РІШЕННЯ
Іменем України
08 квітня 2026 року       м. Харків
Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Тимченка А.М.,
за участю секретаря судового засідання Кондратюк І.В.,
представника позивача – Мельниченка Є.О.,
свідків – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкова в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Харківської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Кимлик Наталія Іванівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю, 
в с т а н о в и в:
У серпні 2024 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Кимлик Наталія Іванівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю, в якому просила суд встановити факт проживання її з ОСОБА_4 з 2014 року та визначити її спадкоємцем четвертої черги.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 . Позивач зазначає, що проживала разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 однією сім`єю як дитина, батько та мати відповідно АДРЕСА_1 , вели спільно господарство із ОСОБА_4 більше 5 років до часу відкриття спадщини. Позивач повністю займалася організацією його поховання, Також за вказаною адресою постійно проживала мати позивачки - ОСОБА_5 , яка померла раніше, 28.09.2021, яку позивач також самостійно поховала. 
ОСОБА_5 вступила в офіційний шлюб із ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після укладення шлюбу вони постійно проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . З кінця 2013 року у ОСОБА_4 стало погіршуватися стан здоров`я, на фоні чого у ОСОБА_5 також погіршився стан здоров`я. Позивач зазначає, що не могла залишити батьків самих, з початку 2014 року постійно мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , бо батьки постійно потребували догляду. Позивач постійно займалась організацією домашнього побуту та організувала лікування на дому за посередництвом того, що на дім приходила медична сестра та робила ін`єкції батькам. 
Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харквівської області Кимлик Н.І. від 16.11.2023 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки відсутні документи, що підтверджують родинні стосунки. Тому позивач позбавлена можливості бути спадкоємцем четвертої черги та успадкувати майно ОСОБА_4 без встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем в судовому порядку, що зумовило звернення до суду з цим позовом.
Харківська міська рада у відзиві на позовну заяву просила відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки додані до позовної заяви копії документів не є належними та достатніми доказами в розумінні ст.ст. 77-80 ЦПК України на підтвердження факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем більше 5 років до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 . Надання допомоги одинокій особі похилого віку (спадкодавцю), яка за станом здоров`я потребувала постійного стороннього догляду, не є достатньою підставою для встановлення факту проживання з нею однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Надані до суду копії квитанцій про придбання меблів тощо також не є достатніми та належними доказами такого факту, оскільки могли бути вчинені як допомога своїй похилій матері на її прохання. Самі по собі показання свідків, допитаних за ініціативою позивача, не можуть бути достатніми і беззаперечними доказами факту проживання позивача зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Будь-яких інших належних документальних доказів, що свідчать про постійне місце проживання із померлим ОСОБА_4 позивачем не надано. 
Ухвалою суду від 27.08.2025 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання у справі.
Ухвалою суду від 10.10.2024 постановлено викликати в судове засідання свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 04.11.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про судове засідання, до суду не з`явився, причини неявки не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.
Третя особа надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти задоволення позову не заперечувала.
З урахуванням викладеного, суд вважав за можливе провести судове засідання за відсутності відповідача та третьої особи.
Заслухавши представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, допитавши свідків, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на таке.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Харкові помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що складено відповідний актовий запис № 18742, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим 11 жовтня 2021 року на бланку серії НОМЕР_1 .
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої увійшла квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належна спадкодавцю відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 06.02.1995 реєстраційний № 1-95-43427.
На час смерті ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав за адресою:  АДРЕСА_1 .
За життя, а саме 07 липня 2006 року, ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , актовий запис № 394 від 07.07.2006, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданим 07.07.2006 на бланку серії НОМЕР_2 .
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Харків, про що складено актовий запис № 17923, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим 01 жовтня 2021 року на бланку серії НОМЕР_3 .
На час смерті ОСОБА_5 була зареєстрована разом з ОСОБА_4 за адресою:  АДРЕСА_1 .
ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_5 , що підтверджується такими доказами:
- Свідоцтвом про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , серія НОМЕР_4 від 21.11.1974, де в графі «Мати» зазначено « ОСОБА_5 »;
- Свідоцтвом про шлюб, виданим 28.11.2009 на бланку серії НОМЕР_5 , відповідно до якого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , 28 листопада 2009 року зареєструвала шлюбу з ОСОБА_1 , у зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_7 », про що складено актовий запис № 997.
ОСОБА_3 з 01.12.2004 до теперішнього часу зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 05.03.2020 № 03-14224-2020.
15 листопада 2022 року ОСОБА_3 звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Кимлик Н.І. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
15.11.2022 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Кимлик Н.І. зареєстровано спадкову справу за № 14/2022 (номер у Спадковому реєстрі 69925235) щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 70636410 від 15.11.2022.
16 листопада 2022 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Кимлик Н.І. прийнято Постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, якою відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , на квартиру АДРЕСА_3 , у зв`язку з відсутністю доказів, що вона є спадкоємицею четвертої черги, передбаченою ст. 1264 Цивільного кодексу України, та пропуском строку для прийняття спадщини. 
Крім того, нотаріусом встановлено, що більше заяв від будь-кого із спадкоємців про прийняття спадщини та/або про відмову від прийняття спадщини не надавалися (не надходили); інших спадкоємців не виявлено. 
З наданих позивачем лікарських свідоцтв про смерть та листів Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова встановлено, що ОСОБА_3 видано для захоронення як тіла ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .
Долученими позивачем до позовної заяви розпискою, накладними та квитанціями підтверджується:
- оплата 07 листопада 2016 року ОСОБА_3 ОСОБА_2 2000 грн за виконання сантехнічних робіт у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а також оплата вартості сантехніки на суму 589 грн;
- замовлення та оплата ОСОБА_3 18.09.2016 меблів вартістю 3502,57 грн з доставкою на адресу: АДРЕСА_1 ;
- замовлення та оплата ОСОБА_3 27.06.2020 меблів вартістю 12231,00 грн з доставкою на адресу: АДРЕСА_1 .
Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_1 повідомив суду, що приблизно в період 2014-2015 років батьки його дружини ( ОСОБА_3 ) – ОСОБА_8 та ОСОБА_9 почали хворіти на деменцію і потребували все більшої уваги, у зв`язку з чим вона переїхала до них на проживання у квартиру по АДРЕСА_4 .. До цього свідок разом з дружиною проживав разом у квартирі по АДРЕСА_5 . Після переїзду дружини до батьків свідок їй трішки допомагав, потім переїхав до м. Запоріжжя. З 2015 року фактично шлюбних стосунків з дружиною не підтримує, разом з дружиною не проживає. Свідку відомо, що дружина купляла диван у квартиру батьків, але не пам`ятає у якому році. 
Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_2 повідомив суду, що ОСОБА_3 зателефонувала йому, зробила замовлення на виконання сантехнічних робіт, а саме заміна труб, у квартирі по АДРЕСА_4 . Свідок виконав замовлення, а ОСОБА_3 його оплатила. У квартирі також перебували дві особи пенсійного віку. 
Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Згідно з частиною другою статті 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.
Тлумачення вказаних норм права дає підстави для висновку, що для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів, а саме: 1) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; 2) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю (правова позиція Верховного Суду, викладена у поставнові від 18 січня 2022 року у справі №640/6766/18).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).
Обов`язковою умовою є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Для встановлення факту проживання однією сім`єю потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.
Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). 
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті обставин цієї справи, суд зазначає, що позивач не довела належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами обставини, на які вона посилається як на підставу позову, та які входять до предмету доказування у цій справі, а саме що ОСОБА_3 протягом щонайменше п`ят років до відкриття спадщини, а саме з жовтня 2016 до 09.10.2021, проживала однією сім`єю з ОСОБА_4 .
Надані позивачем докази підтверджують лише вчинення епізодичних дій позивачем протягом вказаного періоду, а саме: замовлення та оплата сантехнічних робіт у квартирі спадкодавця у листопаді 2016 року, придбання позивачем меблів у квартиру спадкодавця у вересні 2016 року та у червні 2020 року. 
Однак, вказані письмові докази не підтверджують ані обставини фактичного проживання позивачки у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , протягом щонайменше 5 років до відкриття спадщини, ані обставин того, що позивач проживала зі спадкодавцем однією сім`єю як дочка і батько, тобто вела з ним в цей період спільне господарство, мала спільні витрати, бюджет, харчування, брала участь у витратах на утримання житла, а також що вони зі спадкодавцем надавали одне одному взаємну допомоги, мали усну чи письмову домовленість про порядок користування житловим приміщенням.
Одноразове здійснення сантехнічних робіт, епізодичне придбання меблів у квартиру, де проживала матір позивачки, не свідчать про те, що позивачка в цей час проживала разом з матір`ю та спадкодавцем у належній йому квартирі, вела з ними спільне господарство.
Щодо показів свідка ОСОБА_1 , то вони лише підтверджують факт того, що наприкінці 2014 року – на початку 2015 років ОСОБА_3 переїхала проживати у квартиру спадкодавця, однак не містять достовірних відомостей про те, що позивачка після переїзду продовжила проживати разом зі спадкодавцем та своєю матір`ю у квартирі спадкодавця. Суд також враховує, що свідок з 2015 року переїхав до м. Запоріжжя та не підтримував систематичне спілкування з позичкою, що він підтвердив у судовому засіданні, відтак він не може бути достеменно обізнаним щодо місця проживання позивачки протягом періоду, який підлягає встановленню у цій справі (жовтень 2016-09.10.2021). 
Отже, покази свідка ОСОБА_1 , який проживав та проживає у м. Запоріжжя, не підтримував систематичне спілкування з позивачкою, отже не був та не міг бути обізнаним про фактичне місце проживання позивачки протягом 5 років до відкриття спадщини, не підтверджують ані факт спільного проживання позивачки разом зі спадкодавцем протягом вказаного періоду, ані обставин ведення позивачкою зі спадкодавцем спільного господарства.
Покази свідка ОСОБА_2 підтверджують лише замовлення та оплату позивачем сантехнічних робі у квартирі спадкодавця у листопаді 2016 року, де на той час проживала матір позивачки, однак не підтверджують тих обставин, що протягом щонайменше п`яти років до відкриття спадщини позивачка проживала однією сім`єю з ОСОБА_4 .
Сукупність досліджених судом доказів доводить лише ту обставину, що ОСОБА_3 , виконуючи передбачений ст. 172 СК України обов`язок піклуватися про непрацездатних батьків та надавати їм допомогу, у листопаді 2016 року оплатила здійснення сантехнічних робіт у квартирі, де проживала її непрацездатна матір, двічі (у 2016 та у 2020 роках) придбала меблі у квартиру, де проживала її матір, проте не доводять тих обставин, які входять до предмету доказування у справі, а саме, що ОСОБА_3 протягом періоду з жовтня 2016 року до 09 жовтня 2021 року постійно проживала разом з ОСОБА_4 однією сім`єю як дочка і батько у квартирі АДРЕСА_3 , вела з ним в цей період спільне господарство, тобто були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. 
Крім того, позивачкою не надано доказів, що квартира спадкодавця протягом останніх п`яти років до відкриття спадщини була облаштована для проживання в ній позивачки. Матеріали справи не містять доказів знаходження протягом цього періоду у даній квартирі особистих речей позивачки, необхідних для забезпечення повсякденного життя позивачки. Епізодичне здійснення позивачкою витрат на сантехнічні роботи та придбання меблів у квартиру спадкодавця не свідчать про спільне проживання однією сім`єю, наявність спільного побуту та взаємних прав і обов`язків.
Також позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу щодо ведення спільного бюджету та спільних витрат. Власне ставлення позивача до спадкодавця як до батька, не є підтвердженням факту спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, їх пов`язаності спільним побутом та взаємними правами і обов`язками, що в розрізі зі статтею 1264 ЦК України, дає право на спадщину.
Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 27 травня 2021 року у справі № 552/196/20.
З огляду на викладені обставини суд вважає, що позивачкою не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факт спільного проживання з ОСОБА_4 однією сім`єю протягом щонайменше п`яти років до відкриття спадщини, їх пов`язаності спільним побутом та взаємними правами і обов`язками, а тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог за недоведеністю.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.
Керуючись ст. 7, 10, 12, 13, 76, 81, 141, 263-265, 273, 274, 354 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Харківської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Кимлик Наталія Іванівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю – відмовити. 
Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи:
позивач – ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 ;
відповідач – Харківська міська рада, код ЄДРПОУ 04059243, адреса: м-н. Конституції, 7, м. Харків, 61003;
третя особа – приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Кимлик Наталія Іванівна, адреса: пр-т. Героїв Харкова, 259, 3 пов., м. Харків, 61044.
Повний текст рішення складено 13 квітня 2026 року.

Суддя         А.М. Тимченко