СТАРОСИНЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 684/632/25 
Провадження № 2/684/218/2026
РІШЕННЯ
іменем України 
22 квітня 2026 року с-ще Стара Синява
Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:
судді Гринчук С.М.
за участі секретаря судового засідання Олійник Л.М.,
учасники справи:
позивач - ТОВ «ФК «ЕЙС»,
представники позивача - Поляков О.В., Сахарова О.І.,
відповідач - ОСОБА_1 ,
представник відповідача - адвокат Лабік Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Стара Синяваза правилами спрощеногопозовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
УСТАНОВИВ:
У грудні 2025 року позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» через директора Полякова О.В. звернулося до суду із позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило стягнути з останнього заборгованість за договором у розмірі 28 469 гривень 10 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5500 гривень, заборгованість за процентами - 22 969 гривень 10 копійок.
В обґрунтування заявлених позовних вимог вказав, що 17 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі за текстом - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №106512604 у формі електронного документа з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора MNV65ZF3 у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію». За умовами кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало позичальнику кредит у розмірі 5500 гривень на умовах строковості, зворотності, платності.
Однак, відповідач не виконував належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути у розмірі - 28 469 гривень 10 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5500 гривень, заборгованість за процентами - 22 969 гривень 10 копійок 
Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання (арк.спр.134).
Заочним рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 16 лютого 2026 року позов ТОВ «ФК «ЕЙС» до ОСОБА_1 було задоволено.
Ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 31 березня 2026 року заочне рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 16 лютого 2025 року скасовано, а справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідач не скористався правом подати відзив на позов. Позиція відповідача викладена у поданій до суду його представником - адвокатом Лабіком Г.І. заяві про перегляд заочного рішення, у якій останній вказав, що не був належним чином повідомлений про розгляд справи. Вказує, на незаконність нарахування процентів, оскільки строк договору - 30 днів, після цього: зобов`язання змінюється та не допускається безконтрольне нарахування процентів. Очікувана сума заборгованості становить 8965 гривень, з яких: 5500 гривень тіло кредиту, 3465 гривень відсотки, однак фактично заявлено сума заборгованості - 28 469 гривень. Вказує, що позивач нарахував проценти: після завершення строку, без нової угоди та без правових підстав. Вказав також, що позивач не довів факт укладення договору, а також, що кошти отримав саме відповідач, що він користувався карткою. Також прежставник відповідача вказав на недоліки факторингу в частині повідомлення боржника, правонаступництва та обсягу вимог.
Представник позивача - Сахарова О.І. в судове засідання не з`явилася, 20 березня 2026 року через систему «Електронний суд» подала заяву, в якій виклала доаткові аргументи щодо умов направлення оферти відповідачу, умов укладення кредитного договору в електронній формі, переходу права вимоги до позивача. Вказала на те, що позивач не зобов`язаний направляти письмове повідомлення боржнику про зміну сторони кредитодавця. Уважає, що якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Щодо нарахування відсотків зазначила, що такі нараховувались в межах погоджених умов кредитного договору. При цьому зазначила, що за умовами кредитного договору та обставинами справи існувало два періоди нарахування процентів: 1) за користування кредитними коштами згідно зі статтею 1048 ЦК України, визначеному договором. 2) за користуванням кредитними коштами відповідно до частини другої статті 625 ЦК України і, за весь час прострочення. При цьому вказала, що позивач у позовній заяві користувався безпосередньо статтею 625 ЦК України. Просила залишити без змін рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області у справі № 684/632/25. 
Відповідач та його представник, а також представник позивача у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомляли, про час та місце його проведення повідомлені (арк.спр.201).
Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися.
У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з частиною другою статті 247, частиною третьою статті 211 ЦПК України, здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів.
Суд установив, що 17 травня 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено електронний Договір кредитної лінії №106512604, за умовами якого позичальник отримує 5500 гривень на умовах строковості, зворотності, платності. Кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (надалі - Дисконтний період»), процентна ставка - 3,65% в день (арк.спр.14 (зворот) - 23). Укладення електронного договору, відбулося шляхом введення ОСОБА_1 одноразового ідентифікатора MNV65ZF3, отриманого від товариства на мобільний телефон НОМЕР_1 та введеного 17 травня 2023 року о 22:43:30 (арк.спр.23).
Згідно з пунктом 3.1 Договору, Позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може збільшувати суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання Позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. Договору. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії Кредитної лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором.
Сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та періоду Пільгової реструктуризації оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. На умовах цього пункту Договору строк продовження Дисконтного періоду кожен раз розраховується за наступною формулою: Z = 30 - (Х - Y), де: Z - кількість днів, на які продовжується Дисконтний період; Х - поточна дата (день місяця) закінчення Дисконтного періоду з врахуванням всіх попередніх продовжень Дисконтного періоду; Y - дата ініціації (день місяця) продовження Дисконтного періоду (зарахування платежу на рахунок Кредитодавця). При цьому Сторони узгоджують, що у випадку, якщо Y > X, то кількість днів, на які продовжується Дисконтний період, дорівнює 30 днів (п. 3.2 Договору).
Для здійснення першої Пролонгації Дисконтного періоду за цим Договором, Позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 (тридцять) днів Дисконтного періоду проценти у розмірі 3465 гривень. Про суму нарахованих процентів, що Позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій Позичальник інформується через Особистий кабінет (п. 3.3 Договору).
Згідно з пунктом 4.1 договору з метою укладення цього Договору Позичальник, ознайомившись з Правилами, заповнив Заявку, вказавши всі дані, визначені в Заявці як обов`язкові. При подачі Заявки Позичальник вказав суму грошових коштів, яку він бажає отримати одразу після укладення Договору (перший Транш) та плановий строк дострокового повернення Кредиту, протягом якого застосуються спеціальні умови користування кредитом - Дисконтний період. Максимально доступна сума Кредиту, яка доступна Позичальнику і яку Позичальник може отримати другим та наступними Траншами, вказана в п. 2.1. Договору як сума Кредитного ліміту, та визначається Кредитодавцем в залежності від кредитного рейтингу Позичальника.
Кожен окремий Транш за цим Договором надається Позичальнику шляхом переказу грошових коштів, який завершується зарахуванням грошових коштів на поточний рахунок, для управління яким випущена Платіжна картка НОМЕР_4, що відбувається до 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового Траншу за Договором (п. 5.1 Договору).
Протягом Дисконтного періоду кредитування зобов`язання Позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування Кредитом визначають наступним чином: За період від дати видачі Кредиту до 16 червня 2023 року (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 766,50 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,10 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним (далі - Дисконтна процентна ставка); У разі якщо Позичальник вчинить описані в п. 3.2. Договору дії щодо продовження Дисконтного періоду (ініціює Пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 16 червня 2023 року проценти нараховуються за ставкою 766,50 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,10 відсотків в день від суми Кредиту за кожний день користування ним (далі - Індивідуальна процента ставка); Після закінчення Дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку Кредиту, що знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним (п. 8.3-8.4 Договору).
Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту продукту «Смарт» до Договору №106512604 від 17 травня 2023 року (арк.спр.13-14).
Довідка щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» містить інформацію про підписання відповідачем договіру одноразовим ідентифікатором MNV65ZF3 та умов договору, зокрема щодо суми кредиту - 5500 гривень, строку кредитування - 30 днів, процентної ставки, дати подання заявки на кредит 17 травня 2023 року о 22:42, дата відправлення договору позичальнику - 17 травня 2023 року, також - щодо дій з метою продовження дисконтного періоду (арк.спр.37-38).
Відповідач отримав кредитні кошти у сумі 5500 гривень, що підтверджується копією платіжного доручення від 17 травня 2023 року №71d0ba88-f66b-4c4b-85aa-b93ce6e11164. Реквізити банківської карти НОМЕР_4 в платіжному дорученні та Довідці співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними у заявці на отримання грошових коштів (арк.спр.41, 44).
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, утворилася заборгованість.
28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі за текстом - ТОВ «Таліон Плюс») було укладено Договір факторингу №28/1118-01, а також додаткові угоди, якими продовжувався термін дії вказаного Договору факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за Кредитним договором №572502529 від 10 листопада 2023 року. Пунктом 4.1. вказаного договору, передбачено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку до договору. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги (арк.спр.55-62). 
28 листопада 2019 року укладено Додаткову угоду №19 до зазначеного Договору факторингу №28/1118-01, якою строк його дії продовжено до 31 грудня 2020 року (арк.спр.63).
31 грудня 2020 року укладено Додаткову угоду №26 до Договору факторингу №28/1118-01 та викладено його в новій редакції (арк.спр.64-70).
Додатковою угодою від 31 грудня 2021 року №27 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, строк дії Договору продовжено до 31 грудня 2022 року включно (арк.спр.71).
Додатковою угодою від 31 грудня 2022 року №31 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, строк дії Договору продовжено до 31 грудня 2023 року включно (арк.спр.72).
Додатковою угодою від 31 грудня 2023 року №32 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, строк дії Договору продовжено до 31 грудня 2024 року включно та доповнили Договір новим пунктом (арк.спр.73).
Відповідно до Реєстру прав вимоги №240 від 18 липня 2023 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року до ТОВ «Таліон Плюс» від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло право вимоги за кредитними договорами до боржників, зокрема і до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №106512604 від 17 травня 2023 року загальною сумою 14 290 гривень 75 копійок (арк.спр.74-76). Також було складено Акт звірки розрахунків станом на 31 грудня 2024 року зі сплати суми фінансування за Реєстром прав вимоги №240 від 18 липня 2023 року за Договором факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (арк.спр.77) та Протокол узгодження предмету факторингової операції та обсігу переданих прав вимог згідно Реєстру прав вимоги №240 від 18 липня 2023 року (арк.спр.78).
31 липня 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу №31/0724-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (арк.спр.79-85).
Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 31 липня 2024 року до Договору факторингу №31/0724-01 від 31 липня 2024 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 на загальну суму 28 469 гривень 10 копійок (арк.спр.86-88).
05 серпня 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» сплачено кошти за відступлення права вимоги згідно Реєстру прав вимоги №1 від 31 липня 2024 року та Договору факторингу №31/0724-01 від 31 липня 2024 року (арк.спр.89).
29 травня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено Договір факторингу №29/05/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «ФК «ЕЙС» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за Кредитним договором №106512604 від 17 травня 2023 року (арк.спр.90-96).
Відповідно до Реєстру Боржників №б/н за Договором факторингу №29/05/25-Е від 29 травня 2025 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 28 469 гривень 10 копійок (арк.спр.97-99). Про що також складено Акт прийому - передачі Реєстру боржників за Договором факторингу №29/05/25-Е від 29 травня 2025 року (арк.спр.100).
04 червня 2025 року ТОВ «ФК «ЕЙС» сплачено кошти за відступлення права вимоги згідно Реєстру Боржників №б/н від 29 травня 2025 року та Договору факторингу №29/05/25-Е від 29 травня 2025 року (арк.спр.101-105).
Отже, з огляду на наведені обставини та докази у справі, відбулася заміна кредитодавця на підставі укладених договорів, а тому до ТОВ «ФК «ЕЙС», перейшло право вимоги за кредитним договором №106512604 від 17 травня 2023 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 .
Згідно з Розрахунком заборгованості, сформованим ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованість відповідача становить 14045 гривень 90 копійок, при цьому заборгованість за тілом кредиту становить 5500 гривень, за процентами 8709 гривень 80 копійок (арк.спр.106-108).
Згідно з Розрахунком заборгованості, сформованим ТОВ «Таліон Плюс» заборгованість відповідача становить 28 469 гривень 10 копійок, з яких: за тілом кредиту - 5500 гривень, за процентами - 22 969 гривень 10 копійок (арк.спр.109-111). Така ж сума заборгованості підтверджена Випискою з особового рахунка за кредитним договором №106512604 від 17 травня 2023 року ОСОБА_1 (арк.спр.112).
На виконання ухвали суду від 11 грудня 2025 року АТ «Універсал Банк» надало відповідь №БТ/Е-21279 від 15 грудня 2025 року в якій зазначається, що на ім`я ОСОБА_1 банком емітовано банківську платіжну картку № НОМЕР_2 , вказано, що номер телефону НОМЕР_1 є фінансовим та знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 (арк.спр.141), а також надано рух коштів по картці від 12 грудня 2025 року клієнта ОСОБА_1 , що містить інформацію про зарахування 17 травня 2023 року о 22:43:39 грошових коштів в сумі 5500 гривень на його банківську картку (арк.спр.142).
Позивач, вказуючи на порушення його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення заборгованості.
Таким чином, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за укладеним кредитним договором.
До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати такі норми права.
Стосовно правонаступництва за борговими зобов`язаннями.
Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Досліджені судом докази підтверджують, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс», ТОВ «ФК «ЕЙС» за своїм правовим статусом відносяться до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договори відступлення права вимоги на підставі статті 204 ЦК України є обов`язковими для виконання.
Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
Суд установив, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено Договір №106512604 від 17 травня 2023 року у формі електронного документа з використанням електронного підпису - одноразового ідентифікатора, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит на суму 5500 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти в розмірі 2,10% в день за користування кредитом, нараховані згідно умов кредитного договору.
Досліджені судом докази підтверджують, що відповідач заборгованість за кредитом не погасив. Вказані обставини відповідач заперечив, доказів не спростування зазначеного не надав.
Відтак позов в частині стягнення тіла кредиту в розмірі 5500 гривень підлягає задоволенню.
Окрім стягнення суми заборгованості за основною сумою боргу, позивач просив стягнути заборгованість за відсотками в сумі 22 969 гривень 10 копійок.
За умовами Договору кредитної лінії №106512604 від 17 травня 2023 року сторони встановили строк кредитування 30 днів, а тому із врахуванням розміру неповернутого кредиту (тіла кредиту) 5500 гривень, процентної ставки за кредитом і строку кредитування розмір заборгованості за відсотками становить 3465 гривень (5500 х 2,10% х 30), а розмір заборгованості за Договором кредитної лінії №106512604 від 17 травня 2023 року становить 8965 гривень (5500+3465).
Виходячи із викладеного, суд відхиляє наданий позивачем розрахунок заборгованості, згідно з яким заборгованість відповідача за Договором кредитної лінії №106512604 від 17 травня 2023 року складає 28 469 гривень 10 копійок, оскільки такий проведений без урахування умов договору.
У поданій до суду 20 березня 2026 року заяві представник позивача вказав на наявність правових підстав для стягнення відсотків за кредитним договором після закінчення його дії відповідно до статті 625 ЦК України, чим і керувався позивач в позовній заяві. Також вказала, що відсотки за частиною другою статті 625 ЦК Україи передбачені договором. 
Що стосується позовних вимог в частині стягнення вказаних відсотків, суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України"Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX в Україні введений воєнний стан, тому в частині стягнення відсотків за ст. 625 ЦПК України слід відмовити.
Таким чином дослідженні судом письмові докази підтверджують укладення відповідачем кредитних договорів та отримання кредиту. Розрахунки та виписки по рахунках підтверджують існування заборгованості за тілом кредиту та відсотками за користування кредитними коштами. Копії договорів відступлення права вимоги підтверджує перехід всіх прав грошової вимоги, які належали ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за договорами до позивача по справі. Відтак доводи відповідача щодо неукладення договору, недоведеності отримання кредитних коштів та переходу права вимоги за кредитним договором до позивача суд відхиляє.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме: слід стягнути з відповідача на користь позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за Договором кредитної лінії №106512604 від 17 травня 2023 року в сумі 8965 гривень.
Розподіл судових витрат. 
Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 гривень та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 2 422 гривні 40 копійок, а всього - 9 422 гривні 40 копійок. 
Щодо судового збору.
Матеріалами справи встановлено що при звернення до суду з позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2422 гривні 40 копійок.
Оскільки на користь позивача підлягає стягненню 8965 гривень кредитної заборгованості, що становить 31,49% від суми пред`явленого позову (8965 х 100% / 28469,10), позовна заява подана через підсистему «Електронний суд», то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 610 гривень 24 копійки (2422,40х31,49:100=762,81; 762,81х0,8=610,24).
Щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке.
Позивачем ТОВ «ФК «ЕЙС» в особі директора Полякова О.В. 29 травня 2025 року укладено договір про надання правничої допомоги №29/05/25-01 з Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» (арк.спр.113-114).
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката, пов`язаних з цією справою, позивач надав також Протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 29 травня 2025 року (арк.спр.115); Додаткову угоду №25770737576 до Договору про надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 29 травня 2025 року (арк.спр.116); свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Тараненка А.І. (арк.спр.118); Акт прийому-передачі наданих послуг від 05 червня 2025 року (арк.спр 117), відповідно до якого Адвокатське бюро «Тараненко та партнери» надало клієнтові ТОВ «ФК «ЕЙС» такі послуги пов`язані з представництвом інтересів за позовом клієнта до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості: 
- складання позовної заяви ТОВ «ФК «ЕЙС» до боржника, яким є ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №106512604 від 17 травня 2023 року; 
- вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника, яким є ОСОБА_1 , за кредитним договором №106512604 від 17 травня 2023 року;
- підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №106512604 від 17 травня 2023 року на рахунок позичальника, яким є ОСОБА_1 ;
- підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №106512604 від 17 травня 2023 року на рахунок позичальника, яким є ОСОБА_1 , на що витрачено 6 годин. Вартість послуг становить 7000 гривень.
Тобто, позивач надав докази понесених витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України відшкодуванню підлягає не будь-яка допомога, а та, що пов`язана зі справою (представництво в суді, підготовка до її розгляду, збір доказів тощо). Відповідно до частини четвертої цієї ж статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті, суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу.
Вивчивши матеріали справи та подану заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновків про таке.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
При вирішенні питання стягнення витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги зазначений в заяві обсяг виконаних адвокатом робіт: вивчення документів, підготовка позовної заяви. Суд також враховує категорію та складність справи, суть спору й характер спірних правовідносин, загальну тривалість процесу, кількість учасників справи, кількість та обсяг зібраних та доданих до позовної заяви доказів, а також обсяг документів, що підлягав вивченню у справі. Мають значення у даному випадку і критерії, які застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтований.
Враховуючи правововий висновок, викладений у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19, відповідно до якого витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другоїстатті 137 ЦПК України), зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться документально підтверджені витрати позивача на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача таких витрат.
Враховуючи часткове задоволення позову, а також вимоги пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, суд вважає, що сума судових витрат позивача на оплату професійної правничої допомоги адвоката підлягає до відшкодування відповідачем пропорційно до задоволеної частини вимог. Оскільки на користь позивача підлягає стягненню 8965 гривень кредитної заборгованості, що становить 31,49% від суми пред`явленого позову, то з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу у сумі 2204 гривні 30 копійок (7000х31,49:100).
Керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 279, 280-289 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» заборгованість за Договором кредитної лінії №106512604 від 17 травня 2023 року у розмірі 8965 (вісім тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять) гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень, заборгованість за відсотками - 3465 (три тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» 610 (шістсот десять) гривень 24 копійки сплаченого позивачем судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» 2204 (дві тисячі двісті чотири) гривні 30 копійок витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС», місцезнаходження: вул. Поправки Юрія, буд. 6, каб. 13, м. Київ, 02094, код ЄДРПОУ - 42986956.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повне судове рішення складено 22 квітня 2026 року.

Суддя С.М. Гринчук