Справа № 595/179/26
Провадження № 2-а/595/33/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.03.2026 місто Бучач 
Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого – судді Созанської Л.І.,
 
за участю секретаря судового засідання Швидкої Н.В.,
представника позивача, адвоката Тарчинської Л.Я.,  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Тарчинська Леся Ярославівна, до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Тарчинська Л.Я., звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови інспектора СРПП відділення поліції № 2 Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 339625 від 03 лютого 2026 року.
Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що постановою інспектора СРПП відділення поліції № 2 Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області серії ББА № 339625 від 03 лютого 2026 року на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП, із застосуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 3400 грн. Із зазначеною постановою ОСОБА_1 не згоден, вважає її незаконною, оскільки він 03 лютого 2026 року транспортним засобом не керував, правил дорожнього руху не порушував. Зауважує, що дорожній знак 3321, вимоги якого нібито він порушив, взагалі відсутній у ПДР України. Відеофіксацію правопорушення, на яку міститься посилання в пункті 7 оскаржуваної постанови, йому для ознайомлення та отримання копії надано не було. За відсутності доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
За вказаних обставин ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову серії ББА № 339625 від 03 лютого 2026 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у справі про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП, та провадження у справі закрити.
Ухвалою судді від 16 лютого 2026 року відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1  до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.
26 лютого 2026 року судом зареєстровано відзив Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на позовну заяву, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову через його безпідставність, мотивуючи тим, що оскаржувану постанову винесено працівником поліції у межах повноважень та у суворому дотриманні закону, відповідно до об`єктивних обставин справи. Представник відповідача зазначає, що 03 лютого 2026 року інспектором СРПП ВП № 2 Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області капітаном поліції Боднарем В.В., після виявленого правопорушення, яке виразилось у невиконанні водієм, що керує транспортним засобом без водійського посвідчення, вимог знаку 3.21 Правил дорожнього руху, прийнято процесуальне рішення та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 339625. Документальним підтвердженням факту керування ОСОБА_1 03 лютого 2026 року в м. Монастириська по вул. Шевченка Тернопільської області слугують записи камери з автозаправної станції (файл VID_20260204_092317) та відео з нагрудної бодікамери № 786680 (файл «export-hlaev»). На відеофайлі «VID_20260204_092317» помітно, як 03.02.2026 транспортний засіб марки «Porsche», державні номерні знаки НОМЕР_1 , здійснює рух по території автозаправної станції. Окрім цього, під час перегляду запису з нагрудної камери № 786680 (файл «export-hlaev» запис з 00:21 по 00:30) помітно, як поліцейський запитує в ОСОБА_1 : «Знаєте чого Вас зупинили?», на що водій відповідає: «Знаю. Проїхав на «кірпіч». Після цього поліцейський доповнює водія, що останній здійснив порушення, проїхавши на заборонений знак 3.21 ПДР. Поліцейський запитує у водія «Посвідчення водія маєте?», на що ОСОБА_1 відповідає: «Не маю» (запис з нагрудної камери № 786680 (файл «export-hlaev» запис з 01:07 по 01:11). На зауваження представника позивача зазначає, що позивачу не інкримінується не виконання вимог знака «3321», як про це стверджує позивач, а порушення вимог розділу ІІІ знаку 3.21 - в`їзд заборонено, з приміткою: організації відокремленого в`їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для автозаправних станцій. Також, звертає увагу на те, що законодавець не зобов`язує, без попередньої вимоги водія чи іншого учасника справи, надавати копію відеодоказів. Однак, на вимогу водія, поліцейські надають - пред`являють для ознайомлення матеріали відеодоказу вчинення порушення. Оскільки ОСОБА_1 не звертався до поліцейських надати йому для ознайомлення відеодокази, поліцейські не ознайомлювали останнього з вказаними відеоматеріалами. Натомість, підтвердженням передачі копії постанови серії ББА № 339625 від 03.02.2026 ОСОБА_1 слугує відео з бодікамери № 786680 файл «exportw6ebr» (запис з 02:12 по 02.38), на якому помітно, як поліцейський після ознайомлення ОСОБА_1 з відомостями, викладеними в постанові серії ББА № 339625 від 03 лютого 2026 року, пропонує водію рукописно підписати вказану постанову, що останній і робить, а також отримує копію зазначеної постанови. Також зауважує, що з моменту початку спілкування поліцейських з ОСОБА_1 і до моменту передачі йому копії постанови серії ББА № 339625 будь-яких упереджених дій, спрямованих на схиляння водія визнати свою вину у вчиненні правопорушень, зі сторони поліцейських не вчинялось, що підтверджується матеріалами відеозапису. Навпаки, ОСОБА_1 детально було роз`яснено підставу зупинки, суть вчиненого правопорушення. Окрім цього, позивачу було роз`яснено його права та обов`язки під час розгляду справи. Позивачем добровільно визнано вчинення ним правопорушень, в тому числі керування автомобілем без водійського посвідчення, про що останнім засвідчено на відеокамеру. Також, останнім рукописно засвідчено про факт отримання копії постанови, що документально підтверджено на відеозаписі. Крім цього, документальним підтвердженням вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення слугують відео з автозаправної станції, відео з нагрудної камери поліцейського, тому постанова є правомірною та не підлягає скасуванню. З врахуванням викладеного просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 через його безпідставність. До відзиву представником відповідача долучено оптичний носій з відеозаписами. 
04 березня 2026 року до суду через систему «Електронний суд» представником позивача, адвокатом Тарчинською Л.Я. подано відповідь на відзив, яку суд приймає в якості письмових пояснень у справі, поданих стороною позивача в порядку ст. 44 КАС України (в даній категорії справ, відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України, заявами по суті справи є позовна заява та відзив). У вказаних поясненнях представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 був пасажиром транспортного засобу, а керував автомобілем його товариш Кльоцко О.О.
Представник позивача - адвокат Тарчинська Л.Я. у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала із підстав, викладених у ній, просила скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 339625 від 03 лютого 2026 року. Також просила долучити до матеріалів справи копію постанови Монастириського районного суду Тернопільської області від 02 березня 2026 року (справа № 603/83/26).
Представник відповідача - Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позову через його безпідставність, слухати справу у його відсутності.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 339625 від 03 лютого 2026 року, прийнятої інспектором СРПП відділення поліції № 2 Боднарем В.В., водій ОСОБА_1 03 лютого 2026 року о 21 год. 55 хв. по вул. Шевченка у м. Монастириська ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Porsche Cayenne», реєстраційний номер НОМЕР_1 , де не виконав вимогу дорожнього знаку 3 3.21, а також не мав посвідчення водія на право керування вказаним транспортним засобом та порушив п. 8.4.в, п.2.1.а ПДР, чим скоїв адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 126 КУпАП. Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною п`ятою статті 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Згідно із ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби, у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Положеннями ч. 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.
За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі ПДР України).
Відповідно до п. 8.4 «в» ПДР України, дорожні знаки поділяються на групи, серед яких заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.
Дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено», забороняється в`їзд усіх транспортних засобів з метою: запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом; запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком 5.8; організації відокремленого в`їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій тощо; запобігання в`їзду на окрему смугу руху, при цьому знак 3.21 повинен застосовуватися разом з табличкою 7.9; запобігання в`їзду на дороги, що безпосередньо простягаються у межах прикордонної смуги до державного кордону і не забезпечують пересування до встановлених пунктів пропуску через державний кордон (крім сільськогосподарської техніки, інших транспортних засобів і механізмів, задіяних у провадженні відповідно до законодавства і за наявності відповідних на те законних підстав сільськогосподарської діяльності або інших робіт, ліквідації надзвичайних ситуацій та їх наслідків, а також транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Держприкордонслужби, ДМС, ДФС, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції і органів прокуратури під час виконання оперативних та службових завдань).
Диспозиція частини 1 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками. 
Згідно п. п. 2.1 «а», «б» «ґ» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. 
Відповідно до п.п. «а» п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також, крім іншого, пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Диспозиція частини 2 статті 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положення статті 251 КУпАП закріплюють, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
На підтвердження вчинення інкримінованих ОСОБА_1 правопорушень відповідачем надано суду DVD-R диск, на якому містяться відеозаписи з місця вчинення правопорушення. Зокрема, на відеозаписі під назвою «VID_20260204_092317» зафіксовано факт руху транспортного засобу «Porsche Cayenne» по території автозаправної станції, за рухом вказаного автомобіля спостерігає працівник поліції, після чого останній іде в тому напрямку, куди поїхав зазначений автомобіль. На відеозаписі під назвою «export-hlaev» запис з 22:04:29 по 22:10:43 сек.) при розмові з поліцейським про причину зупинки ОСОБА_1 відповідає: «Знаю, проїхав на кірпіч» (запис 22:04:43), на що поліцейський повідомляє, що останній здійснив порушення, проїхавши на заборонений знак 3.21 ПДР. Після цього запитує у водія про наявність у нього посвідчення водія, на що ОСОБА_1 відповів, що посвідчення водія немає (запис з22:05:28). Із відеозапису під назвою «export w6ebr» слідує, що поліцейський ознайомлює водія з матеріалами справи, та вручає йому копію постанови та протоколу про вчиненні ним правопорушення. Також ОСОБА_1 на запитання поліцейського повідомляє, що зауважень стосовно дій поліцейських немає. 
Відтак, суд вважає, що заперечення позивача щодо безпідставності винесення постанови спростовуються вищевказаними доказами, та звернення його до суду пов`язане не із захистом порушених прав у сфері публічно-правових відносини, а є обранням останнім способу захисту на уникнення адміністративної відповідальності.
Аргументи представника позивача, адвоката Тарчинської Л.Я., зазначені у письмових поясненнях у справі, стосовно того, що ОСОБА_1 був пасажиром транспортного засобу, а керував автомобілем його товариш Кльоцко О.О., спростовуються відеозаписами з місця вчинення правопорушення, наданими стороною відповідача, на яких позивач визнав факт вчинення правопорушення та відносно керування ним транспортним засобом заперечень не висловлював.
Долучена представником позивача до матеріалів справи копія постанови Монастириського районного суду Тернопільської області від 02 березня 2026 року (справа № 603/83/26), якою закрито провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не спростовує факту вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Отже, винесення оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідало вимогам закону та посадовим інструкціям інспектора патрульної поліції і було спрямоване на дотримання безпеки дорожнього руху.
Оскільки відповідачем належними, допустимими та достатніми доказами доведено правомірність оспорюваної постанови і це не було спростовано позивачем у встановлений процесуальним законом спосіб, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.
Керуючись ст. ст. 7-11, 72-77, 242 - 246, 257, 271, 286 КАС України, суд –
У Х В А Л И В :
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Тарчинська Леся Ярославівна, до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Головне управління національної поліції в Тернопільській області, місцезнаходження: вул. Валова, 11, м. Тернопіль, 46001.

Суддя:	  	Л.  І.  Созанська