Cправа № 166/384/26
Провадження 2-а/166/7/26 
категорія: 139

Рішення 
іменем України
02 квітня 2026 року с-ще Ратне

Суддя Ратнівського районного суду Волинської області Фазан О.З., 
з участю секретаря - Приймачук О. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області,третьої особи,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача інспектора відділення поліції №2(селРатне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції Демчука Станіслава Дмитровича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху , зафіксоване не в автоматичному режимі ,
встановив:
У березні 2026 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просив скасувати постанову серії ЕНА №670 8372 від 22 лютого 2026 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.
В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що інспектором відділення поліції №2 (с.Ратне) Ковельського району Волинської області,лейтенантом поліції Демчуком С. Д. 22 лютого 2026 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративнеправопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 6708372, відповідно до якої 22 лютого 2026 року о 16:54 год. в с. Піски-Річицькі по вул. Центральній, він керував
транспортним засобом ВАЗ 2106 без відповідних документів (без водійського посвідчення), тобто вчинено правопорушення за ч.2 ст. 126 КУпАП.
Вважає, що зазначена постанова не відповідаєдійсним обставинам справи та прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.
Зокрема, у поставі виявлено розбіжність, а саме у по батькові особи, щодо якої винесено постанову.Так, у п.4 вказаної постанови вказано, що «Особа, щодо якої розглядається справа - ОСОБА_1 , хоча інспектору ОСОБА_2 надався документ для його посвідчення особи, зокрема свідоцтво про народження. Також, відповідно до змісту даної постанови у п.2 вказано адресу розгляду справи вул. Шкільна с. Піски-Річицькі, що не відповідає дійсності, оскільки розгляд справи відбувалось по вул. Центральна с. Піски-Річицькі.
Крім того, йому не було роз`яснено права, зокрема право на захист в частині користування професійною правничою допомогою, що є грубим порушенням та відповідно до позиції Верховного Суду вже є підставою для скасування даного рішення.Більше того, в постанові про накладення адміністративного стягнення по даній справі не зазначено з яких відеокамер поліцейським долучено відеозаписи, які є в матеріалах справи, відсутні серійні номери, модель, інвентарний номер які б дозволили здійснити ідентифікацію технічних засобів.При цьому, звертає увагу суду, що в порушення приписів п.5 розділу II «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026, котра зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року №28/32999, та п.3.5 розділу III «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них. затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03 лютого 2016 року №100, відеозапис на якому зафіксовано порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення не є безперервним, а відтак є не допустимим, з огляду на позиції, викладену в постановах Верховного Суд від 18 липня 2019 року у справі №216 5226/16-а, а також від 26 червня 2019 року у справі № 536/1703/17.
Таким чином, наявний в поліцейського відеозапис не є доказом його вини і не можна зазнати обґрунтованим.
Позивач просить скасувати постанову інспектора про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 6708372 від 22.02.2026 року та закрити провадження у справі за відсутністю та недоведеності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.
До суду 30.03.2026 року надійшов відзив, у якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування зазначає, що винуватість позивача доводиться відеозаписом, де чітко зафіксовано , що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки він виходить з автомобіля зі сторони водія та підтверджує, що є водієм.
Відтак, оскаржувана постанова винесена правомірно. Разом з тим, в оскаржуваній постанові серії ЕНА № 6708372 від 22.02.2026 року невірно зазначено по батькові позивача , а саме ОСОБА_3 , хоча фактично він є ОСОБА_4 . 
Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Стаття 8 КУпАП визначає, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
За приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з п.1 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Пунктами 4-5 Розділу І Інструкції №1395 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, передбачених частиною першою, другою, третьою, п`ятою та шостою статті 122, частиною першою, другою та четвертою статті 126 КУпАП.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Судом встановлено, що 22 лютого 2026 року постановою серії ЕНА №6708372 притягнуто ОСОБА_1 ,15.02.1991 року до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.
Частина 2 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Виходячи із змісту постанови, 22.02.2026 о 16:54 с.Піски Річицькі, вул.Центральна ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2106 НОМЕР_1 не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1.а. ПДР - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.
Так, порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила.
У п.1.3 ПДР зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з п.1.9. ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 2.4 ПДР передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Згідно з п.п.а) п.2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Позивач, в обґрунтування власної правової позиції та заперечуючи висновки відповідача про вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.126 КУпАП.
Проте, у розумінні ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У той же час, при розгляді справи суб`єктом владних повноважень (третьою особою у справі) про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП не вірно зазначено по батькові ОСОБА_5 , що підтверджено долученим його паспортом НОМЕР_2 .
Відтак , інспектор поліції Демчук С. Д., ухвалюючи оскаржувану постанову, в порушення ст.245 КУпАП не перевірив інформацію стосовно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності , а також інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Отже, враховуючи допущену неповноту розгляду службовою особою у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача , прийняте рішення є передчасним.
Згідно до п.2 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що справу необхідно надіслати на новий розгляд до компетентного органу.
Керуючись ст.ст.5-7, 9, 77, 90, 241-247, 286 КАС України, суд, 
ух х в а л и в :

Позов задовольнити частково.
Постанову серії ЕНА № 6708372 від 22 лютого 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП і накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн - скасувати і надіслати справу на новий розгляд до інспектора відділення поліції №2(сел Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції Демчука Станіслава Дмитровича.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Головне управління Національної поліції у Волинській області, адреса місцезнаходження: м. Луцьк, вул. Винниченка, 11, Волинської області, код ЄДРПОУ 40108604.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: інспектор ВП № 2 (сел. Ратне) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області лейтенант поліції Демчук Станіслав Дмитрович, адреса місця роботи: 44101, вул.Каштанова, 15 с-ще Ратне Ковельського району Волинської області.

Суддя Ратнівського
районного суду О.З.Фазан