ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
пр. Волі, 54а, м. Луцьк, 43010, тел./факс 72-41-10
E-mail: inbox@vl.arbitr.gov.ua Код ЄДРПОУ 03499885

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
 18 березня 2026 року 	Справа № 903/1211/25	

Суддя Господарського суду Волинської області Вороняк А.С., за участі секретаря судового засідання Коритан Л.Ю., розглянувши справу
за позовом: Керівника Камінь-Каширської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Камінь-Каширської міської ради
до відповідачів: 1) Комунального некомерційного підприємства «Камінь-Каширська центральна районна лікарня» Камінь-Каширської міської ради;
2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут»
про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 137966,67 грн,

за участі представників-учасників справи:
від позивача: н/з;
від відповідача-1: н/з;
від відповідача-2: Бугайчук О.М., наказ №141-к від 01.07.2025;
прокурор: Скучинський Л.Є., службове посвідчення №071755 від 01.03.2023.

Права та обов`язки учаснику судового процесу роз`яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.
Відводу складу суду не заявлено.
Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Суть спору: 30.12.2025 через систему «Електронний суд» Керівник Камінь-Каширської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Камінь-Каширської міської ради звернувся до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Камінь-Каширська центральна районна лікарня» Камінь-Каширської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» у якому просить: 
- визнати недійсними додаткові угоди № 3 від 16.07.2021 до Договору від 28.12.2020 № 23-21/73, № 4 від 27.08.2021 до Договору від 28.12.2020 № 23-21/73, № 8 від 19.10.2021 до Договору від 28.12.2020 № 23-21/73, № 9 від 18.11.2021 до Договору від 28.12.2020 № 23-21/73;
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» на користь Камінь-Каширської міської ради кошти в сумі 137966,67 грн.
При обґрунтуванні позовних вимог вказує, що спірні додаткові угоди до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2020 № 23-21/73 укладені з порушенням вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», безпідставно змінено істотні умови договору та не дотримано процедуру їх укладення, кожного разу при укладенні спірних угод сторонами належним чином не обґрунтовано коливання ціни на електроенергію на ринку після укладення первісного договору або первісної додаткової угоди, змінено ціну товару після його передачі (споживання покупцем), збільшено ціну товару більше як на 10% від ціни товару, яка була визначена сторонами у договорі за результатами процедури закупівлі, тому на підставі ч. 1 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України просить визнати їх недійсними. Додатково зазначають, що збільшення сторонами вартості одиниці предмету закупівлі за відсутності визначених законом умов, призвело до безпідставного отримання коштів, які підлягають поверненню в сумі 137966,67 грн.
Згідно протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2025 призначення судді не відбулося у зв`язку нестачею потрібної кількості суддів для розподілу справи.
Згідно протоколу судової справи між суддями від 05.01.2026 справу розподілено судді Слободян О.Г.
08.01.2026 Вищою радою правосуддя прийнято рішення №1/0/15-26 про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Господарського суду Волинської області у зв`язку з поданням заяви про відставку. 
Згідно наказу голови суду від 08.01.2026 №1/02-2 ОСОБА_1 відраховано зі штату працівників Господарського суду Волинської області.
На підставі розпорядження в.о. Керівника апарату Господарського суду Волинської області від 12.01.2026 №01-4/1 згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2026, справу №903/1211/25 у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_1 розподілено судді Вороняку А.С.
Ухвалою суду від 14.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 16.02.2026. Запропоновано відповідачам подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, одночасно копію відзиву надіслати прокурору, позивачу, докази чого подати суду. Запропоновано прокурору, позивачу подати суду: відповідь на відзив та наявні докази – в строк 5 днів з дня його отримання, з врахуванням вимог ст. ст. 166, 184 ГПК України, копію відповіді на відзив з додатками надіслати відповідачам, докази надіслання надати суду; відповідачам – заперечення на відповідь прокурора, позивача, протягом 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив з доказами надіслання прокурору, позивачу. 
30.01.2026 через систему «Електронний суд» від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву у якому просять суд відмовити у задоволенні позову. При цьому, зазначають у разі, якщо суд дійде висновку про неможливість збільшення ціни товару більше, ніж на 10 % від початково встановленої ціни в договорі про закупівлю, вважають, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання недійсними додаткової угоди № 3 в частині збільшення ціни за електричну енергію не більше, ніж на 10 % від початкової ціни договору, а також позовні вимоги про стягнення 105 274,72 грн. У відзиві зокрема доводять, що з огляду на неоднозначність норми п.2 ч. 5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі», сторони не мали законних підстав не керуватися роз`ясненнями регулятора у сфері публічних закупівель, на якого законодавством покладено формування державної політики у цій галузі та надання офіційних роз`яснень. На графіку роздруківки з сайту ДП «Оператор ринку» відображена динаміка зміни ціни за червень 2021 року з 1 по 30 день місяця, а також зазначено, що середньозважена ціна на РДН за травень 2021 складає 1098,36 грн/МВт.год, середньозважена ціна на РДН за червень 2021 складає 1456,15 грн/МВт.год. Також у роздруківці чітко визначено, що коливання складає +32,57% на РДН від травня 2021 р. та +40,36% на ВДР від травня 2021 р., що і є реальним відсотком здорожчання за вказаний період. Таким чином, чітко зазначено періоди, які порівнюються, відсоток коливання та на скільки підвищилася ціна. Для документального підтвердження коливання ціни нами як постачальником було надано цінову довідку Харківської торгово-промислової палати від 12.08.2021 № 1869/21 джерелом інформації якої становили дані з офіційного сайту ДП «Оператор ринку», яка підтверджує коливання ціни між липнем місяцем 2021 року та першою декадою серпня 2021 року, а також роздруківку з сайту ДП «Оператор ринку», яка підтверджує коливання ціни між липнем місяцем 2021 року (місяць постачання по ціні з дати укладення додаткової угоди № 3) та серпнем місяцем 2021 року (місяць, що передує місяцю, з якого планується підняття ціни). Таким чином, коливання ціни між цими періодами становило +47,30 %, а тому у ТОВ «ВЕЗ» були законні підстави для збільшення ціни по договору. При цьому така зміна не призвела до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, що цілком відповідає вимогам ст. 41 ЗУ «Про публічні закупівлі». Зважаючи на дотримання визначеного договором порядку підвищення ціни та правомірність укладення додаткових угод - також відсутні підстави і для визнання недійсними додаткових угод № № 3, 4, 8, 9 до договору. Твердження прокуратури про необхідність передбачення зростання ціни на товар та закладення у ціну на товар на момент подання тендерної пропозиції вважають таким, що не може бути практично реалізовано у контексті ринку електричної енергії. Постачальник не може впливати на те, у який саме день замовником буде підписано додаткову угоду, тому встановити коливання ціни в конкретний день підписання додаткової угоди неможливо. Надання правовому висновку Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 зворотної дії у часі фактично означало б ретроспективну зміну правового режиму укладених у 2021 році договорів та додаткових угод, що прямо порушує принцип правової визначеності як складову верховенства права, гарантованого статтею 8 Конституції України та практикою Європейського суду з прав людини. Таким чином, спроба позивача поширити правовий висновок, сформульований у 2025 році, на правовідносини 2021 року є неприпустимою, суперечить конституційним засадам та не може бути підставою для визнання спірних додаткових угод недійсними. Даний відзив на позовну заяву долучений до матеріалів справи.
04.02.2026 через систему «Електронний суд» від прокурора надійшла відповідь на відзив у якій просить суд позовні вимоги задовольнити. Зокрема зазначає, що за час виконання вказаного договору до нього на підставі додаткових угод 4 рази вносились зміни в частині підвищення ціни за одиницю товару (внаслідок чого ціну товару в загальному збільшено на 39,2 %). Ціна електричної енергії як товару, яка визначена сторонами на момент укладення договору (1,603907 грн за 1 кВт/год.) значно перевищувала ціну купівлі-продажу електричної енергії на РДН у торговій зоні «ОЕС України» за період грудня 2020 року – липня 2021 року, відповідно, не відбулося істотної зміни обставин, що могли слугувати підставою для внесення змін до договору про закупівлю. Вищевказане, у свою чергу, спростовує виникнення ситуації, коли внаслідок істотної зміни обставин (суттєве збільшення ціни товару на ринку, тощо) укладений договір про закупівлю стає вочевидь невигідним/збитковим для постачальника товару (у даному випадку – ТОВ «Волиньелектрозбут»). Внаслідок укладення наступних 3 додаткових угод (від 27.08.2021 № 4, від 19.10.2021 № 8, від 18.11.2021 № 9) значно перевищено встановлений п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та п. 5.3 договору, п. п. 6,7 додатку 3 до договору ліміт підвищення ціни електричної енергії не більш як на 10 %, зокрема: додатковою угодою від 27.08.2021 № 4 – на 17,7 %; додатковою угодою від 19.10.2021 № 8 – на 27,9 %; додатковою угодою від 18.11.2021 № 9 – на 39,2 %. ТОВ «Волиньелектрозбут» належним чином не обґрунтовано наявність підстав для зміни ціни за одиницю електричної енергії. Безпідставними є посилання відповідача-2 на те, що розрахунки за реалізовану електричну енергію за листопад 2021 року здійснено згідно з договором № 23 21/524/2 від 18.11.2021, а не відповідно до договору № 23- 21/73 від 28.12.2020. Так, 18.11.2021 між КНП «Камінь-Каширська центральна районна лікарня» та ТОВ «Волиньелектрозбут» укладено договір № 23-21/524/2 про постачання електричної енергії споживачу на загальну суму 118 581,48 грн. При цьому, згідно акту № 105/524-0016001/11/1 приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії, який міститься в матеріалах справи, упродовж листопада 2021 року КНП «Камінь-Каширська центральна районна лікарня» спожито 45 833 кВт/год електроенергії на загальну суму 197 648, 21 грн, що значно перевищує ціну договору № 23-21/524/2. За інформацією КНП «Камінь-Каширська центральна районна лікарня» на виконання договору № 23-21/524/2 в загальному сплачено 118 533,38 грн, з них 33 018,64 грн згідно акту № 105/524-0016001/11/1 приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії за листопад 2021 року (платіжна інструкція від 03.12.2021 № 172); 85 514,74 грн згідно акту № 105/524-0016001/12/1 приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії за грудень 2021 року (платіжна інструкція від 29.12.2021 № 195). Дана відповідь на відзив долучена до матеріалів справи.
16.02.2026 суд, на виконання вимог ст. 195 ГПК України, враховуючи строки розгляду справи, постановив на місці закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 11.03.2026.
23.02.2026 через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання у якому зазначає, що позов міська рада підтримує. Також зазначає, що є незрозумілим те, чому прокуратура у прохальній частині зазначаючи про стягнення коштів на користь Камінь-Каширської міської ради зазначила код ЄДРПОУ та рахунок, які належать Управління гуманітарної політики Камінь-Каширської міської ради. Крім того, просить суд витребувати у керівника Камінь-Каширської окружної прокуратури інформацію щодо зазначеного та відомості про те, від кого вони отримали рахунок р/р НОМЕР_1 (зазначений у прохальній частині позову).
09.03.2026 через систему «Електронний суд» від прокуратури надійшли пояснення у яких просять суд вважати п. 3 прохальної частини позовної заяви викладеним у такій редакції: «стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» (вул. Яремчука Назарія, буд. 11А, м. Луцьк, код ЄДРПОУ 42159289) на користь Камінь-Каширської міської ради (р/р UA648999980314000544000003558, ГУК у Волин.обл/м.Камiнь-Каш./24060300, код ЄДРПОУ 38009371, Казначейство України (ел. адм. подат.), 24060300, Інші надходження) кошти в сумі 137 966,67 грн. Прокурор зазначає, що при формулюванні п. 3 прохальної частини позовної заяви допущено технічну помилку у банківських реквізитах позивача та вказано відомості про розрахунковий рахунок управління гуманітарної політики Камінь-Каширської міської ради, що потребує відповідних виправлень з метою забезпечення правильного виконання можливого рішення суду у подальшому. Зазначене уточнення має виключно технічний характер, не змінює предмета, підстав та розміру позовних вимог і подається з метою правильного зазначення банківських реквізитів для можливого виконання рішення суду.
Оскільки клопотання позивача про витребування доказів заявлено з пропуском встановленого ч. 2 ст. 80 ГПК України строку, суд 11.03.2026 на місці постановив залишити останнє без задоволення.
Ухвалою суду від 11.03.2026 повідомлено учасників справи про те, що розгляд справи по суті відбудеться 18.03.2026.
16.03.2026 через систему «Електронний суд» від представника відповідача-2 надійшли додаткові пояснення.
18.03.2026 через систему «Електронний суд» від прокурора надійшли заперечення на додаткові пояснення.
Згідно з п.6 ч.2 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (частина друга статті 161 ГПК України).
Суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним (частина п`ята статті 161 ГПК України).
Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (ч. 1 ст. 113 ГПК України).
Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч.1, 2 ст. 118 ГПК України).
Представник ТОВ «Волиньелектрозбут» та прокурор не просили дозволу подати додаткові пояснення, а суд дозволу учасникам справи подати додаткові пояснення не надавав та не визнавав їх подання необхідними, тому ці пояснення та відповідно заперечення на пояснення, суд постановив на місці залишити без розгляду.
18.03.2026 позивач та відповідач-1 не прибули у судове засідання, хоча належно були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (ухвала суду від 11.03.2026 доставлена до електронних кабінетів позивача та відповідача-1 12.03.2026).
Прокурор 18.03.2026 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити останні у повному обсязі.
Представник відповідача-2 18.03.2026 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у позові.
Відповідно до ч. 3 ст. 242 ГПК України у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складення в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, встановленому законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
За визначенням п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до ч.1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно ч.3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.
Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Тобто, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про дату, час та місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.
Застосовуючи згідно з ч.1 ст.3 ГПК України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" від 07.07.1989).
Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Папазова та інші проти України" (заяви №№ 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07) від 15.03.2012р. (п.29) суд повторює, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (§51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006р. у справі "Красношапка проти України"). 
З врахуванням наведеного, а також вжиття судом всіх передбачених чинним законодавством заходів повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду спору по суті, суд приходить до висновків про відсутність підстав до відкладення розгляду справи та можливість розгляду справи за відсутності представників позивача та відповідача-1.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, 
установив:
18.11.2020 на веб-сайті електронної системи публічних закупівель «Prozorro» КНП «Камінь-Каширська центральна районна лікарня» Камінь-каширської міської ради оприлюднено оголошення UA-2020-11-18-002785-c про проведення відкритих торгів на закупівлю електричної енергії (ДК 021:2015:09130000-5), зокрема, 500 000 кВт/год з терміном поставки товарів до 31.12.2021 та очікуваною вартістю закупівлі 1 270 000,00 грн. 
За результатами проведеної процедури закупівлі з ТОВ «ВОЛИНЬЕЛЕКТРОЗБУТ» (код ЄДРПОУ 42159289) 28.12.2020 укладено договір № 23-21/73 про постачання електричної енергії споживачу (далі – Договір).
Пунктами 1.1, 1.3, 1.4 Договору передбачено, що Договір укладено за результатами здійснення процедури закупівлі згідно із Законом України «Про публічні закупівлі», а також положеннями Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України «Про ринок електричної енергії» та ПРРЕЕ. Умови цього Договору розроблені та узгоджені Сторонами відповідно до умов тендерної документації Споживача та змісту тендерної пропозиції Постачальника з урахуванням положень Закону України «Про ринок електричної енергії» та ПРРЕЕ. Даний договір укладено у формі єдиного документа, підписаного сторонами.
Згідно п. 5.1, 5.2 загальна ціна (сума) Договору становить 1 150 00,00 грн, у т.ч. ПДВ 191 666,67 грн. Ціна за одиницю товару визначається у додатку 2 до Договору, що є його невід`ємною частиною, та становить 2,3 грн/кВт* год, з яких: 1,603907 грн/кВт* год – ціна електричної енергії як товару; 0,31276 грн/кВт* год – величина регульованих тарифів; 0,383333 грн – ПДВ.
Пунктом 5.3 Договору встановлено, що ціна за одиницю товару за цим Договором може змінюватись з дотриманням Сторонами норм, передбачених ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», що оформлюються додатковою угодою, у порядку, визначеному у Додатку 3 до цього Договору. До зміни ціни за одиницю товару Постачальник зобов`язаний постачати електричну енергію за ціною, яка зазначена у Договорі у чинній його редакції.
Відповідно до п. 4 Додатку 3 до Договору зміна умов Договору оформляється Сторонами шляхом підписання Додаткової угоди, яка набуває чинності з моменту її підписання Сторонами (якщо Сторони не погодять інший термін (строк) набрання чинності Додатковою угодою) та є невід`ємною частиною Договору.
Пунктами 6, 7 Додатку 3 до Договору визначено, що істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, передбачених пп. 1 – 8 ч. 5 ст. 41 Закону.
Істотні умови Договору можуть змінюватись у випадку зміни ціни за одиницю товару (електричної енергії) не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі. У цьому випадку зміна ціни за одиницю електричної енергії допускається за умови надання Стороною, яка пропонує зміни, документального підтвердження факту коливання ціни електричної енергії на ринку в торговій зоні «ОЕС України». Таким документальним підтвердженням можуть бути офіційні дані про ціну, обсяги купівлі-продажу електричної енергії на ринку «на добу на перед» (далі – РДН) та на внутрішньодобовому ринку (далі – ВДР) та інші показники, які склались у відповідному розрахунковому періоді в торговій зоні «ОЕС України» та оприлюднені на офіційному сайті ДП «ОПЕРАТОР РИНКУ» за адресою в мережі Інтернет https://www.oree.com.ua – згідно з частиною шостою статті 67 Закону України «Про ринок електричної енергії».
У якості документального підтвердження даних, передбачених цим підпунктом, Сторонами визнаються наступні документи: завірені належним чином копії (роздруківки з вебсайту) Звітів про результати роботи РДН/ВДР та про діяльність ОР за відповідний календарний місяць, які оприлюднюються відповідно до законодавства ДП «ОПЕРАТОР РИНКУ» https://www.oree.com.ua/index.php/main/getbyid/500.
Отже, на момент укладення та підписання договору № 23-21/73 від 28.12.2020 про постачання електричної енергії сторонами узгоджені та визначені всі істотні умови угоди, а саме предмет, ціну та строк виконання зобов`язань за договором відповідно до вимог Господарського кодексу України та Закону України «Про публічні закупівлі».
За час виконання вказаного договору до нього на підставі додаткових угод 4 рази вносились зміни в частині підвищення ціни за одиницю товару (ціну товару в загальному збільшено на 39,2 %), зокрема:
1. Додатковою угодою від 16.07.2021 № 3 ціну електричної енергії з 01.07.2021 збільшено з 2,277404 грн/кВт*год до 2,46968 грн/кВт*год (на 8,4 %); 
2. Додатковою угодою від 27.08.2021 № 4 ціну електричної енергії з 01.09.2021 збільшено з 2,46968 грн/кВт*год до 2,681165 грн/кВт*год (на 8,6 %); 
3. Додатковою угодою від 19.10.2021 № 8 ціну електричної енергії з 01.10.2021 збільшено з 2,681165 грн/кВт*год до 2,913776 грн/кВт*год (на 8,7 %); 
4. Додатковою угодою від 18.11.2021 № 9 ціну електричної енергії з 01.11.2021 збільшено з 2,913776 грн/кВт*год до 3,169626 грн/кВт*год (на 8,8 %).
На підтвердження наявності підстав для укладення додаткових угод, якими збільшено договірну ціну на електроенергію, ТОВ «Волиньелектрозбут» надано відомості з офіційного сайту ДП «ОПЕРАТОР РИНКУ» про середньозважені ціни купівлі-продажу за серпень 2021 року, а також цінові довідки Харківської торгово промислової палати. 
Згідно інформації КНП «Камінь-Каширська центральна районна лікарня» на виконання Договору № 23-21/73 від 28.12.2020 ТОВ «Волиньелектрозбут» упродовж січня-листопада 2021 року поставлено 442 493 кВт*год електричної енергії, за що сплачено 1145702 грн.
Статтею 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну проданого товару.
Статтею 204 Цивільного кодексу України закріплено презумпцію правомірності правочину, відповідно до котрої вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.
Статтею 203 Цивільного кодексу України зазначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
У абз. 2 ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України зазначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Закон «Про публічні закупівлі» не містить виключень з цього правила.
Відповідно до ч. 2 ст. 632 Цивільного кодексу України зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.
Згідно зі ст. 1 Закону договір про закупівлю – це договір, що укладається між замовником і учасником торгів за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари. Вказаним Законом також чітко окреслено механізм зміни істотних умов договору, укладеного за результатами проведення публічної закупівлі.
В силу вимог ч. 4 ст. 41 Закону умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
За наслідками аналізу вказаних норм законодавства можна прийти до висновку, що зміна істотних умов договору про закупівлю, зокрема збільшення ціни за одиницю товару, є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.
Прокурор зазначає, що за даними, оприлюдненими на веб-сайті АТ «Оператор ринку», підстави для укладення додаткової угоди від 16.07.2021 № 3 відсутні.
При цьому, середньозважені ціни купівлі-продажу електричної енергії на РДН у торговій зоні «ОЕС України» з моменту укладення Договору до моменту першої зміни ціни за одиницю товару становили:
- грудень 2020 року – 1,54152 за 1 кВт/год.;
- січень 2021 року – 1,46252 грн за 1 кВт/год.;
- лютий 2021 року – 1,63256 грн за 1 кВт/год.;
- березень 2021 року – 1,37425 грн за 1 кВт/год.;
- квітень 2021 року – 1,45022 грн за 1 кВт/год.;
- травень 2021 року – 1,01874 грн за 1 кВт/год.;
- червень 2021 року – 1,42514 грн за 1 кВт/год.;
- липень 2021 року – 1,44405 грн за 1 кВт/год.
Судом встановлено, що ціна електричної енергії як товару, яка визначена сторонами на момент укладення договору (1,603907 грн за 1 кВт/год.) перевищувала ціну купівлі продажу електричної енергії на РДН у торговій зоні «ОЕС України» за період грудня 2020 року – липня 2021 року, відповідно, не відбулося істотної зміни обставин, що могла слугувати підставою для внесення змін до договору про закупівлю.
Більше того, зміна ціни товару в бік збільшення за відсутності наявності умов, встановлених у ст. 652 ЦК України, не відповідає загальним засадам цивільного законодавства (ст. 3 ЦК України), до яких віднесені, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
Як виснувала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 по справі за № 922/2321/22, згідно із частинами першою, другою статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки.
Із системного тлумачення наведених норм ЦК України та Закону № 922 VIII вбачається, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається відповідно до частини третьої статті 632 ЦК України.
Крім того, у постанові об`єднаної палата в складі Касаційного господарського суду від 12.10.2018 у справі № 910/21671/17 викладено висновок про неможливість та протиправність застосування частини 3 статті 631 ЦК України щодо зворотної дії додаткових угод. Зазначеною нормою закону не надається право сторонам застосовувати зворотну дію в часі до пунктів додаткової угоди або договору, які змінюють врегульовані та вже виконані договірні відносини (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.06.2018 у справі № 910/14082/17).
Як зазначалося вище, пунктом 5.3 договору встановлено, що ціна за одиницю товару за цим договором може змінюватись з дотриманням сторонами норм, передбачених ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», що оформлюються додатковою угодою, у порядку, визначеному у додатку 3 до цього договору. До зміни ціни за одиницю товару постачальник зобов`язаний постачати електричну енергію за ціною, яка зазначена у договорі у чинній його редакції.
Відповідно до п. 4 додатку 3 до договору зміна умов договору оформляється сторонами шляхом підписання додаткової угоди, яка набуває чинності з моменту її підписання сторонами (якщо сторони не погодять інший термін (строк) набрання чинності додатковою угодою) та є невід`ємною частиною договору.
Між тим, всупереч наведених вимог закону та договору додаткову угоду № 3 від 16.07.2021 застосовано до правовідносин, що виникли до моменту її укладення (з 01.07.2021): вказаною додатковою угодою змінено ціну електричної енергії, яка вже була продана відповідачу-1 та спожита ним упродовж 01-15 липня 2021 року.
Аналогічних порушень допущено при укладенні додаткових угод від 19.10.2021 № 8 та від 18.11.2021 № 9: вказаними додатковими угодами змінено ціну електричної енергії, яка вже була продана відповідачу-1 та спожита ним упродовж 01-18 жовтня та 01-17 листопада відповідно.
Враховуючи наведене, суд встановив, що укладення сторонами першої оспорюваної додаткової угоди відбулось із порушеннями вимог чинного законодавства України у сфері публічних закупівель, зокрема у зв`язку із: 1) відсутністю факту коливання ціни на електричну енергію у порівнянні з ціною, визначеною Договором від 28.12.2020 № 23-21/73 (п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі»); 2) зміною ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем.
При цьому, внаслідок укладення наступних 3 додаткових угод (від 27.08.2021 № 4, від 19.10.2021 № 8, від 18.11.2021 № 9) перевищено встановлений п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та п. 5.3 договору, п. п. 6,7 додатку 3 до договору ліміт підвищення ціни електричної енергії не більш як на 10 %, зокрема: додатковою угодою від 27.08.2021 № 4 – на 17,7 %; додатковою угодою від 19.10.2021 № 8 – на 27,9 %; додатковою угодою від 18.11.2021 № 9 – на 39,2 %.
Як виснувала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі за №922/2321/22 норми пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII не дозволяють збільшувати ціну товару більш ніж на 10 % від початково встановленої ціни в договорі про закупівлю.
Прокурор також зазначає, що ТОВ «Волиньелектрозбут» належним чином не обґрунтовано наявність підстав для зміни ціни за одиницю електричної енергії.
Судом встановлено, що документи щодо підставності укладення додаткової угоди від 16.07.2021 № 3 на веб-сайті електронної системи публічних закупівель «Prozorro» відсутні. Не надано таких документів і КНП «Камінь-Каширська центральна районна лікарня» на запит окружної прокуратури.
На підтвердження коливання ціни електроенергії на ринку при ініціюванні укладення додаткових угод до Договору № 23-21/73 ТОВ «Волиньелектрозбут» надано:
1. Додаткової угоди від 27.08.2021 № 4 – лист ТОВ «Волиньелектрозбут» від 11.08.2021 № 01/8-2728; інформацію ДП «Оператор ринку» про середньозважені ціни купівлі-продажу за 10 днів серпня 2021 року, у якій графічно порівняно середньозважені ціни на РДН та ВДР за 10 днів серпня та липень 2021 року; цінову довідку Харківської торгово-промислової палати від 12.08.2021 № 1869/21; 
2. Додаткової угоди від 19.10.2021 № 8 – лист ТОВ «Волиньелектрозбут» від 05.10.2021 № 01/8-3083; цінову довідку Харківської торгово-промислової палати від 11.10.2021 № 2515/21; 
3. Додаткової угоди від 18.11.2022 № 9 – цінову довідку Харківської торгово промислової палати від 28.10.2021 № 2697/21.
Як зазначалося вище, п. 7.1 Додатку 3 до договору визначено один вид документів, якими підтверджується факт коливання ціни електричної енергії на ринку – завірені належним чином копії (роздруківки з веб-сайту) Звітів про результати роботи РДН/ ВДР та про діяльність ОР за відповідний календарний місяць, які оприлюднюються відповідно до законодавства ДП «ОПЕРАТОР РИНКУ» https://www.oree.com.ua/index.php/main/getbyid/500.
Водночас, у листах-пропозиціях ТОВ «Волиньелектрозбут» лише зазначено факт стрімкого зростання ціни на електроенергію, при цьому жодним чином не проаналізовано та не наведено дані роботи «ринку на добу наперед» та «внутрішньодобового ринку» станом на дату укладення первісного договору та кожної з п`яти додаткових угод. Надані ТОВ «Волиньелектрозбут» документи (інформація ДП «Оператор ринку» та цінові довідки торгово-промислової палати) за своїм змістом та суттю є лише документами довідково-інформаційного характеру, а тому не можуть слугувати належним доказом факту коливання ціни на електричну енергію, оскільки не містять відомостей щодо динаміки ціни на електроенергію, в них відсутній аналіз вартості ціни станом на дату укладення договору та кожної з додаткових угод чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни електроенергії на ринку у звітному періоді, у зв`язку з чим не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов договору на підставі п. 2. ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».
Переліку інших підтверджуючих документів, окрім наведених у п. 7 додатку 3 до Договору, сторонами не визначено, а тому цінові довідки торгово-промислової палати ще й з цих підстав не можуть в належний, узгоджений сторонами спосіб, посвідчувати коливання цін на ринку електроенергії (незалежно від наведеної в них інформації).
Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №924/1240/18 зазначив, що надані постачальником довідки торгово-промислових палат не є належними доказами на підтвердження коливання ціни на пальне, оскільки, вказані документи лише констатують рівень загальних ринкових цін на пальне на певну дату та не доводять їх коливання.
Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документи, що підтверджують коливання ціни товару на ринку повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін.
Тобто, не будь-яка довідка уповноваженого органу про ціну товару на ринку, є належним підтвердженням та підставою для зміни ціни в договорі після його підписання, а лише та, яка містить інформацію про коливання ціни такого товару на ринку.
Аналогічної правової позиції у тотожних правовідносинах дотримується Верховний Суд у постановах від 16.04.2019 у справі № 915/346/18, від 12.02.2020 у справі № 913/166/19 від 21.03.2019 у справі № 912/898/18, від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18, від 25.06.2019 у справі № 913/308/18.
Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України ) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. 
У разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення чи утримання від таких дій. 
Отже, фактично суб`єкт господарювання, здійснюючи господарську діяльність, приймає як сприятливі наслідки такої господарської діяльності, так і несприятливі, а тому, підписуючи договір, має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій.
Верховний Суд у постанові № 927/491/19 від 18.06.2021 зазначив, що постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).
Крім цього, за висновками Верховного Суду (постанова від 16.02.2023 у справі №903/366/22, тощо), виключно коливання цін на ринку електричної енергії не може бути беззаперечною підставою для автоматичного перегляду (збільшення) погодженої сторонами ціни за одиницю товару.
Враховуючи наведені обставини, укладення сторонами зазначених вище 3 додаткових угод (від 27.08.2021 № 4, від 19.10.2021 № 8, від 18.11.2021 № 9) відбулось із порушеннями вимог чинного законодавства України у сфері публічних закупівель, зокрема у зв`язку із: 1) порушенням обмеження, встановленого п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та п. 5.3 Договору, п. п. 6,7 Додатку 3 до Договору, щодо максимального збільшення ціни за одиницю товару після укладення договору на рівні 10 %; 2) недоведенням постачальником при ініціюванні питання про зміну ціни товару (у бік збільшення) істотної зміни обставин у порядку ст. 652 ЦК України (ст. 652 ЦК України, п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі»); 3) зміною ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця (ч. 3 ст. 632 ЦК України).
Тендер проводиться не лише для того, щоб закупівля була проведена на максимально вигідних для держави умовах, але й для того, щоб забезпечити однакову можливість всім суб`єктам господарювання продавати свої товари, роботи чи послуги державі.
Будь-який покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, а відповідно й у зміні відповідних умов договору. Тобто, навіть за наявності росту цін на ринку відповідного товару, який відбувся після укладення договору, покупець має право відмовитися від підписання невигідної для нього додаткової угоди, адже ціна продажу товару вже визначена в договорі купівлі продажу чи поставки.
Між тим, КНП «Камінь-Каширська центральна районна лікарня», яке мало беззаперечне право на отримання електроенергії по ціні, визначеній в укладеному сторонами договорі, без надання письмових заперечень чи проведення переговорів у ході розгляду клопотань ТОВ «Волиньелектрозбут» про збільшення ціни підписало додаткові угоди, внаслідок чого вартість поставленого товару збільшилась, а його обсяг за договором істотно зменшився.
Зазначене, призвело до нівелювання результатів відкритих торгів.
Крім того, очікувана вартість згаданої закупівлі становила 1 270 000 грн. Водночас, ТОВ «Волиньелектрозбут» з метою здобуття перемоги у тендері подано значно нижчу цінову пропозицію – 1150000 грн, що, в свою чергу, призвело до значного зниження вартості 1 кВт*год електроенергії. Отже, КНП «Камінь Каширська центральна районна лікарня» втратило можливість скористатися пропозицією іншого учасника відкритих торгів (ТОВ «Електротрейдінг Груп» з ціновою пропозицією 1 257 250 грн), однак електроенергію по ціні, запропонованій переможцем тендеру, закупити так і не змогло, натомість було вимушене оплачувати її за ціною, яка значно вища від встановленої первісним договором.
Перемога у відкритих торгах та укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення внаслідок так званого «каскадного» укладення додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця. Зазначена правова позиція викладена Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у постанові від 18.06.2021 № 927/491/19.
За наведених обставин, при укладенні у липні-листопаді 2021 року КНП «Камінь-Каширська центральна районна лікарня» та ТОВ «Волиньелектрозбут» спірних додаткових угод №№ 5, 6, 8 порушено вимоги п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі », ч. 3 ст. 632, ст. 652 ЦК України, а саме безпідставно змінено істотні умови договору та не дотримано процедуру їх укладення, кожного разу при укладенні вказаних додаткових угод сторонами договору належним чином не обґрунтовано та документально не підтверджено коливання ціни на електроенергію на ринку після укладення первісного договору або попередньої додаткової угоди, а також змінено ціну електричної енергії, яка вже була спожита.
Отже, суд дійшов висновку, що додаткові угоди від 16.07.2021 № 3, від 27.08.2021 № 4, від 19.10.2021 № 8, від 18.11.2021 № 9 підлягають визнанню недійсними на підставі п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону «Про публічні закупівлі», п. 5.3 договору, п. п. 6, 7 додатку 3 до договору, ч.ч. 2, 3 ст. 632 Цивільного кодексу України, а відтак відповідна позовна вимога прокурора підставна та підлягає до задоволення.
Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу.
Частиною третьою статті 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин)
Згідно із частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
Оскільки, додаткові угоди від 16.07.2021 № 3, від 27.08.2021 № 4, від 19.10.2021 № 8, від 18.11.2021 № 9 визнані недійсними на підставі ч. ч. 2, 3 ст. 632 Цивільного кодексу України, п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону «Про публічні закупівлі», п. п. 6, 7 додатку 3 до договору та не породжують правових наслідків, то розрахунок за товар (електричну енергію) повинен здійснюватися за ціною, визначеною у додатковій угоді від 05.02.2021 № 2, а саме 2,277404 грн за 1 кВт*год.
Відповідно до підписаних сторонами актів приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії за строк дії договору ТОВ «Волиньелектрозбут» поставило КНП «Камінь-Каширська центральна районна лікарня» 442493 кВт*год. 
Водночас, КНП «Камінь-Каширська центральна районна лікарня» проведено оплату поставленої ТОВ «Волиньелектрозбут» електроенергії на загальну суму 1145702 грн.
Судом встановлено, що розрахунок суми надмірно сплачених КНП «Камінь-Каширська центральна районна лікарня» ТОВ «Волиньелектрозбут» згідно договору слід розраховувати так: фактично сплачена сума грошових коштів за отриману електроенергію (з урахуванням підвищення ціни відповідно до додаткових угод) – належна до сплати сума грошових коштів за фактично отриману електроенергію за ціною, що передбачена у додатковій угоді від 05.02.2021 № 2 = надмірно сплачена сума грошових коштів.
Згідно згаданих вище актів приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії: 1) фактично сплачена сума - 1 145 702 грн 2) сума, яка мала б бути сплачена без підвищення ціни договору: 442 493 кВт*год * 2,277404 грн/кВт*= 1 007 735,33 грн 3) сума надмірно сплачених коштів становить: 1 145 702 грн – 1 007 735,33 грн = 137 966,67 грн.
За результатами виконання вказаного правочину ТОВ «Волиньелектрозбут» внаслідок укладення додаткових угод та збільшення договірної ціни безпідставно отримано 137966,67 грн, сплачених КНП «Камінь-Каширська центральна районна лікарня» Камінь-Каширської міської ради за товар, який так і не було поставлено продавцем.
Доводи відповідача-2 щодо обсягу поставленої електроенергії у листопаді 2021 згідно іншого договору №23-21/524 від 18.11.2021 судом до уваги не приймаються через необґрунтованість, оскільки на виконання останнього у листопаді 2021 поставлена лише частина електричної енергії в обсязі 7656 кВт, інша частина електричної енергії обсягом 38177 кВт була поставлена на виконання Договору від 28.12.2020 № 23-21/73, що підтверджується довідкою КНП «Камінь-Каширська центральна районна лікарня» Камінь-Каширської міської ради, за підписом директора Людмили Потягайло та головного бухгалтера Антоніни Журавльової, не суперечить акту №105/524-0016001/11/1 за листопад 2021(а.с.42) та визначено прокурором як підставою позовних вимог.
За наведених обставин, суд прийшов висновку, що позовна вимога про стягнення із ТОВ «Волиньелектрозбут» на користь Камінь-Каширської міської рад 137966,67 грн підставна, підтверджена матеріалами справи та підлягає до задоволення. 
В силу положень ст. ст. 73 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги прокурора є підставними, обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі.
Враховуючи приписи щодо покладення судового збору на учасників судового процесу, передбачені ст.129 ГПК України, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідачів, з Комунального некомерційного підприємства «Камінь-Каширська центральна районна лікарня» Камінь-Каширської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю “Волиньелектрозбут” слід порівну стягнути 12112 грн сплаченого Волинською обласною прокуратурою судового збору, з кожного по 6056 грн.
Керуючись ст. ст. 73, 74, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-
вирішив:
1. Позов задовольнити.
2. Визнати недійсними додаткові угоди № 3 від 16.07.2021, №4 від 27.08.2021, № 8 від 19.10.2021, № 9 від 18.11.2021 до договору від 28.12.2020 № 23-21/73, укладені між Комунальним некомерційним підприємством «Камінь-Каширська центральна районна лікарня» Камінь-Каширської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут».
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» (43026, Волинська обл., Луцький р-н, місто Луцьк, вул. Яремчука Назарія, будинок 11-А, код ЄДРПОУ 42159289) на користь Камінь-Каширської міської ради (44500, Волинська обл., Камінь-Каширський р-н, місто Камінь-Каширський, вулиця Воля, будинок 2, код ЄДРПОУ 34836909) 137966,67 грн (сто тридцять сім тисяч дев`ятсот шістдесят шість гривень 67 коп).
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» (43026, Волинська обл., Луцький р-н, місто Луцьк, вул. Яремчука Назарія, будинок 11-А, код ЄДРПОУ 42159289) на користь Волинської обласної прокуратури (43000, Волинська обл., місто Луцьк, вулиця Винниченка, будинок 15, код ЄДРПОУ 02909915) 6056 грн (шість тисяч п`ятдесят шість гривень) витрат зі сплати судового збору.
5. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Камінь-Каширська центральна районна лікарня» Камінь-Каширської міської ради (44500, Волинська обл., Камінь-Каширський р-н, місто Камінь-Каширський, вул. Шевченка, будинок 43, код ЄДРПОУ 01983051) на користь Волинської обласної прокуратури (43000, Волинська обл., місто Луцьк, вулиця Винниченка, будинок 15, код ЄДРПОУ 02909915) 6056 грн (шість тисяч п`ятдесят шість гривень) витрат зі сплати судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.
Повний текст рішення складено 30.03.2026

Суддя   А. С. Вороняк