Справа № 369/7641/25
Провадження № 1-кп/369/75/26 

В И Р О К
іменем України
04.03.26 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретарів:   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурорів:  ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілого    ОСОБА_7 ,
захисника    ОСОБА_8 , 
обвинуваченого   ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 12025111400000053 від 04.03.2025 за обвинуваченням  ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Средній Усольського району Іркутської області рф, українця, громадянина України, маючого вищу освіту, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 без номера, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, 
встановив:
ІНФОРМАЦІЯ_4, близько 16 год. 45 хв, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився у житловому приміщенні, яке розташоване на території притулку для собак «Острів зоряних песиків» за адресою: Київська область, Фастівський район, село Віта-Поштова, координати відповідно до мобільного застосунку «Google maps» (50.307362, 30.399218), кадастровий номер земельної ділянки 3222481200:05:002:0464, де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин відбувся конфлікт з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого у ОСОБА_9 раптово виник злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 .
Відразу після цього, реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_9 , діючи умисно, керуючись мотивом, що ґрунтувався на раптово виниклих особистих неприязних стосунках із ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що нанесення удару ножем в ділянку грудної клітини є життєво-небезпечним для життя людини, оскільки там сконцентровані життєво-важливі органи життєзабезпечення, з метою протиправного заподіяння смерті іншій людині, бажаючи настання невідворотного наслідку у вигляді смерті людини, кухонним ножом, який взяв на столі у вказаному вище приміщенні, наніс ОСОБА_10 предметом, зовні схожим на ніж, один удар в область грудної клітини, внаслідок чого спричинив проникаюче колото-різане поранення груди з ушкодженням лівої легені та серця. Від отриманих ушкоджень ОСОБА_10 помер на місці події.
Згідно з висновком експерта № 143 від 26.04.2025, при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_10 виявлено наступні тілесні ушкодження, а саме проникаюче колото-різане поранення груди з ушкодженням лівої легені та серця (колото-різана рана лівої переднє-бокової поверхні грудної клітки, від якої в напрямку зліва направо відходить рановий канал, що проникає в ліву плевральну порожнину через ушкодження 5-го міжреберного проміжку, утворює наскрізні ушкодження верхньої частки лівої легені та серця.
Згідно з висновком експерта, смерть потерпілого ОСОБА_10 наступила внаслідок проникаючого колото-різаного поранення груди з ушкодженням лівої легені і серця та розвитком крововтрати.

Статтею 62 Конституції України гарантовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Зазначені права і свободи мають своє відображення у загальних засадах кримінального провадження, а саме у презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка відповідно до ст. 17 КПК України полягає у тому, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).
Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.
Виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
При ухваленні цього вироку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, суд вирішує в тому числі, наступні питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінивши всі докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в такій конкретній ситуації, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, приходить до наступного.
Нормами ст. 91 КПК України визначено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Згідно частини другої цієї норми доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального правопорушення.
Положеннями ст. 84 КПК України встановлено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Судом, відповідно до вимог ст. ст. 10, 22 КПК України, були створені необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав, сторони користувалися рівними правами та свободою у наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом.
Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Як встановлено частиною 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Всі клопотання учасників процесу розглянуто у відповідності до вимог КПК України, при цьому суд зберігав об`єктивність та неупередженість, створював необхідні умови для реалізації їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Так, допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково та повідомив суду, що на початку березня 2025 року він зранку, близько 5 год. 40 хв, за місцем свого проживання - на території притулку для собак «Острів зоряних песиків» за адресою: Київська область, Фастівський район, село Віта-Поштова - почув гавкіт собак та крик людини. Вийшов на вулицю і побачив, як пізніше познайомилися, ОСОБА_11 , який повідомив, що його пограбували в потязі. Останнього він нагодував, дав одяг, а також телефон, щоби ОСОБА_12 зателефонував знайомим, аби ті переказали гроші йому. У цей час, позичивши гроші в сусідки, пішли до магазину, де почали розпивати горілку. Після цього вирушили до знайомого ОСОБА_13 , де допили пляшку горілки. Коли йому зателефонував сусід ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ), то останнього він попросив завезти на автомобілі додому. ОСОБА_15 поїхав з ним, а близько 16 години на території притулку для собак розпочалася між ними сварка. Йому не сподобалося, що ОСОБА_12 цікавився, де знаходиться залізниця. Тому він подумав, що ОСОБА_12 може співпрацювати з спецслужбами країни-агресора (є сепаратистом). Продовжували випивати з ОСОБА_16 ( ОСОБА_12 ) та ОСОБА_17 . Коли закінчили випивати, у вагончику він почав дивитися відео на телефоні, ОСОБА_18 вийшов з вагончика. У цей час ОСОБА_15 стояв біля стіни, взяв у руки серпа та рушив на нього. Він взяв зі стола ножа сріблястого кольору з довгим лезом та хотів всадити ніж у двері, але потрапив у живіт ОСОБА_12 . Затим зайшов ОСОБА_18 , ОСОБА_19 намагався надати медичну допомогу, але марно. Викликав швидку допомогу та поліцію, які по приїзду констатували смерть потерпілого.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 , який є батьком ОСОБА_10 , пояснив, що син з 2014 року служив в армії, з початку війни перебував у лавах ЗСУ, а незадовго до смерті признався йому, що пішов у СЗЧ через конфлікт з дружиною. Останнім часом мешкав у с. Віта-Поштова. Обставин вбивства він не знає, просив задовольнити цивільний позов з огляду на необхідність підтримання онука. При визначенні міри покарання покладався на розсуд суду.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_20 дав показання, що він є сусідом обвинуваченого, який заборгував йому гроші. У день вбивства він підвіз ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до вагончика в притулку для собак у с. Віта-Поштова. Повідомив обвинуваченому, що за грошима зайде пізніше. Коли близько 16 години прийшов до притулку, то побачив, що  ОСОБА_9 ,  ОСОБА_10 і «якийсь» ОСОБА_13 ( ОСОБА_21 ) вживали алкогольні напої.  ОСОБА_22 запропонував  ОСОБА_10 вийти на двір та помірятися силою. ОСОБА_10 намагався залишити приміщення, однак  ОСОБА_22 не дав йому це зробити, притримавши. У цей час обвинувачений схопив довгий кухонний металевий ніж сріблястого кольору та завдав ним удар  ОСОБА_10 в область грудної клітки. Від отриманого поранення ОСОБА_10 помер. Обвинувачений викликав швидку допомогу та працівників поліції.
Свідок ОСОБА_22 дав такі показання суду. Зазначив, що обвинувачений є його другом, а померлого ОСОБА_10 він не знав. На початку березня 2025 року, в один з вечорів, у вагончику, де мешкав  ОСОБА_9 , розпивали алкогольні напої. Між ОСОБА_23 та ОСОБА_12 час від часу виникали суперечки. В якийсь момент він вийшов до туалету, а коли повернувся, то побачив, що ОСОБА_10 йшов на нього, він його притримав, проте в цей момент  ОСОБА_9 наніс ножем удар ОСОБА_10 в ділянку лівої легені. Потім обвинувачений сам викликав «швидку допомогу», намагався надавати  ОСОБА_10 медичну допомогу, але останній помер до приїзду автомобіля «швидкої допомоги». 
Суд вважає, що крім показань перелічених вище свідків та показань частково самого обвинуваченого його винуватість у вчиненні вбивства ОСОБА_10 підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
- даними з протоколу огляду місця події від 04.03.2025, відповідно до якого було оглянуто житлове приміщення, яке розташоване на території притулку для собак «Острів зоряних песиків» за адресою: Київська область, Фастівський район, село Віта-Поштова, координати відповідно до мобільного застосунку «Google maps» (50.307362, 30.399218), кадастровий номер земельної ділянки 3222481200:05:002:0464, в ході якого було виявлено труп чоловічої статі віком приблизно 30-40 років, який було оглянуто та зафіксовано наявні тілесні ушкодження, плями речовини бурого кольору, а також виявлено 6 ножів, один з яких сірого (сталевого) кольору з слідами РБК (т. 1, а.с. 61-77);
- висновками експерта № 143 від 26.04.2025, відповідно до якого при судово-медичній експертизі трупа виявлено наступні тілесні ушкодження:
проникаюче колото-різане поранення груди з ушкодженням лівої легені та серця (колото-різана рана лівої переднє-бокової поверхні грудної клітки, від якого в напрямку зліва направо відходить рановий канал, що проникає в ліву плевральну порожнину через ушкодження 5-го міжреберного проміжку, який утворює наскрізні ушкодження верхньої частини лівої легені та серця. Рановий канал закінчується між навколосерцевою сумкою та правим куполом діафрагми довжиною за зондом 17-18 см).
Дане поранення відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. 
Враховуючи характер рани і наявність ранового каналу, дані медико-криміналістичного дослідження, проникаюче поранення виникло від дії одностороннє-гострого колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, що мав обух «П»-подібного перетину з найбільшою товщиною слідоутворюючої частини близько 0,1см та лезо;
різана рана 5-го пальця лівої кисті, крововилив в м`які покриви лівої тім`яно-потиличної ділянки, синець правої виличної ділянки, які не перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Смерть гр. ОСОБА_10 , 1995 р.н., наступила внаслідок проникаючого колото-різаного поранення груди з ушкодженням лівої легені і серця та розвитком крововтрати (т. 1, а.с. 90-92);
- висновками експерта від 21.03.2025 № КСЕ-19/111-25/16897-Д, за якими слід пальця руки з розмірами 14*16 мм на клинку та руків`ї ножа є залишеним мізинцем правої руки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с. 177-189);
- висновками експерта від 17.04.2025 № КСЕ-19/111-25/16897-Д, за якими на наданому на дослідження ножі виявлено кров людини та клітини з ядрами. Генетичні ознаки крові та клітин на клинку ножа є змішаними, збігаються між собою та містять генетичні ознаки двох осіб, а смае генетичні ознаки зразка букального епітелію  ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та генетичні ознаки зразка крові трупа  ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1, а.с. 191-203);
- даними з протоколу проведення слідчого експерименту від 18.04.2025 із свідком ОСОБА_20 , в ході якого останній відтворив обставини, за яких ОСОБА_9 завдав тілесні ушкодження ножем ОСОБА_10 (т. 1, а.с. 213-216);
- висновками експерта № 104/Д/143 тр. від 28.04.2025, відповідно до якого за механізмом, вказаним свідком гр. ОСОБА_20 під час проведення слідчого експерименту 18.04.2025 у гр. ОСОБА_10 від удару, нанесеного ОСОБА_9 ножем в грудну клітку зліва, могло утворитися проникаюче колото-різане поранення груди з ушкодженням лівої легені та серця (т. 1, а.с. 224-225). 
Також, у судовому засіданні судом були досліджені докази, що посвідчують та характеризують особу обвинуваченого, процесуальні витрати у справі. 

Вказані докази є логічними, послідовними, належними та допустимими і своїй сукупності доводять вину ОСОБА_9 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_10 .
При цьому суд не бере до уваги дані проведеного слідчого експерименту з ОСОБА_9 від 11.04.2025, оскільки ця слідча дія проводилася без участі захисника підозрюваного ОСОБА_9 .

Суд розцінює показання ОСОБА_9 в частині того, що він оборонявся від нападу ОСОБА_10 , який ішов на нього з серпом у руках, як намагання уникнути відповідальності за ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки ані показаннями свідків, ані даними слідчого експерименту від 18.04.2025 із свідком ОСОБА_20 не підтверджується версія ОСОБА_9 в цій частині. 
Із цих же мотивів суд не погоджується з доводами захисника про необхідність кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 118 КК України. 
Крім того, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 20 постанови № 2 від 7 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», умисне вбивство без кваліфікуючих ознак, передбачених ч. 2 ст. 115 КК України, а також без ознак, передбачених статтями 116-118 КК України, зокрема в обопільній сварці чи бійці або з помсти, ревнощів, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного з потерпілим, підлягає кваліфікації за ч. 1 ст. 115 КК України. 

Зважаючи викладене вище, суд кваліфікує дії ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує, що кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 115 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжких злочинів; ОСОБА_9 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України; за місцем проживання негативних характеристик немає; на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває. 

Суд зауважує, що факт неповного визнання засудженим своєї вини у вчиненні злочину не може свідчити про щире каяття стосовно вчиненого та визнаватися обставиною, що пом`якшує покарання. Адже щире каяття передбачає, крім повного визнання особою факту вчинення кримінальних протиправних діянь, ще й щирий жаль стосовно цього та осуд своєї поведінки.

Тому обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

У зв`язку з вищевикладеним, призначаючи необхідне та достатнє покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_9 за ч.1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті.

До вступу вироку суду в законну силу, запобіжний захід відносно ОСОБА_9 залишити у вигляді тримання під вартою та утримувати його в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Під час судового розгляду кримінального провадження потерпілий ОСОБА_7 , батько ОСОБА_10 , пред`явив до ОСОБА_9 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у розмірі 400 000 грн 00 копійок.
У судовому засіданні потерпілий підтримав цивільний позов у повному обсязі та просив задовольнити з викладених у ньому підстав.
Обвинувачений цивільний позов визнав. Захисник у цьому питанні покладався на розсуд суду.
Прокурор у судовому засіданні щодо вирішення цивільного позову також поклався на розсуд суду.
Даний цивільний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Частиною 5 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно з п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування, враховуються вимоги розумності і справедливості.
Судом установлено, що у зв`язку із смертю сина потерпілий зазнав непоправиму моральну шкоду. Після цих подій потерпілий зазнав сильних душевних переживань, через втрату сина у ОСОБА_7 відбулися вимушені зміни в його житті, він відчуває душевну біль та періодично погано себе почуває. У такий спосіб йому була заподіяна моральна шкода. З урахуванням глибини та тривалості душевних страждань, яких зазнав потерпілий ОСОБА_7 , пов`язаних з втратою сина, ступеня вини ОСОБА_9 та з огляду на вимоги розумності і справедливості, розмір моральної шкоди, яку належить відшкодувати ОСОБА_7 , становить 300 000 гривень.
У задоволені іншої частини позовних вимог цивільного позову слід відмовити.

Процесуальні витрати відповідно до ст.ст. 118, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України і призначити йому покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 04.03.2026.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати  ОСОБА_9 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 05.03.2025 до 03.03.2026.

Обраний до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 ) 300 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_9 процесуальні витрати на користь держави в сумі 13 167,08 грн (тринадцять тисяч сто шістдесят сім грн 08 коп.).

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.03.2025 (справа № 369/3891/25) на: змив (РБК) з підлоги під вагончиком, який поміщено до паперового конверта та опечатано; змив (РБК) зі сходів до вагончика, який поміщено до паперового конверту та опечатано; змив (РБК) з рани трупа, який поміщено до паперового конверту та опечатано; змив (РБК) під тілом трупа, який поміщено до паперового конверту та опечатано; виріз тканини з подушки зі слідами (РБК), які поміщено до паперового конверту та опечатано; змив (РБК) зі столу приміщення № 3, який поміщено до паперового пакету та опечатано; двадцять недопалків, виявлених у попільничці, яка знаходилась на столі приміщення № 3, які поміщено до паперового конверту та опечатано; п`ять предметів, зовні схожі на ножі різного розміру, які знаходились на нижній полиці столу, що знаходились у приміщенні № 3, які було поміщено до паперового конверту та опечатано; предмет, зовні схожий на ніж сірого кольору (сталевого), на якому наявні сліди (РБК), поміщений до паперової коробки білого кольору, на якій мається бирка з пояснювальним написом та опломбована клейкою стрічкою «Національна поліція»; дві полімерні пляшки ємністю 1,5 літри, одна з під напою Pepsi з прозорою рідиною всередині, друга пляшка з написом Моршинська з прозорою рідиною, скляна пляшка з прозорою рідиною та написом Немирівська, які були поміщені до картонної коробки білого кольору, на якій мається напис «Національна поліція» та опломбована клейкою стрічкою; три скляні та одну металеву чарку, вилучені зі столу приміщення № 3, які поміщені до паперового конверту та опечатано; жилетку синього кольору зі слідами (РБК), поміщено до спеціального пакету WAR1723868; зрізи нігтьових пластин з піднігтьовим вмістом, які поміщено до паперового конверту та опечатано; сліди папілярних візерунків: перший вилучений з коробки з під парфумів «WOODLAND», яка знаходилась на столі приміщення № 3, слід папілярного візерунку під № 2, вилучений з металевої банки з під кави «NESCAFE CLASIC», яка знаходилась на підлозі під столом у приміщенні № 3, сліди папілярних візерунків під № 3, 4, 5, вилучені із картонної коробки з посилки, яка знаходилась на ліжку приміщення № 3; відрізок клейкої стрічки під № 6 вилучено з полімерної пляшки Моршинська ємністю 1,5 літри, яка знаходилась на столі приміщення № 3; відрізок клейкої стрічки під № 7, вилучений з полімерної пляшки Pepsi, яка знаходилась на столі приміщення № 3; відрізок клейкої стрічки під № 8, вилучений зі скляної пляшки Немирівська, яка знаходилась на столі приміщення № 3, - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.03.2025 (справа № 369/3892/25) на: зразки букального епітелію, поміщено до паперового конверту Національної поліції України; зрізи нігтьових пластин з піднігтьовим вмістом з лівої та правої руки, поміщено до паперового конверту Національної поліції України; змиви з лівої та правої руки, поміщено до паперового конверту Національної поліції України; штани, поміщено до картонної коробки; мобільний телефон Samsung Galaxy imei: НОМЕР_2 з сім картою з номером НОМЕР_3 , поміщено до спец. пакету WAR0071164, - скасувати.

Речові докази:

- змив (РБК) з підлоги під вагончиком, який поміщено до паперового конверта та опечатано; змив (РБК) зі сходів до вагончика, який поміщено до паперового конверту та опечатано; змив (РБК) з рани трупа, який поміщено до паперового конверту та опечатано; змив (РБК) під тілом трупа, який поміщено до паперового конверту та опечатано; виріз тканини з подушки зі слідами (РБК), які поміщено до паперового конверту та опечатано; змив (РБК) зі столу приміщення № 3, який поміщено до паперового пакету та опечатано; двадцять недопалків, виявлених у попільничці, яка знаходилась на столі приміщення № 3, які поміщено до паперового конверту та опечатано; п`ять предметів, зовні схожі на ножі різного розміру, які знаходились на нижній полиці столу, що знаходились у приміщенні № 3, які було поміщено до паперового конверту та опечатано; предмет, зовні схожий на ніж сірого кольору (сталевого), на якому наявні сліди (РБК), поміщений до паперової коробки білого кольору, на якій мається бирка з пояснювальним написом та опломбована клейкою стрічкою «Національна поліція»; дві полімерні пляшки ємністю 1,5 літри, одна з під напою Pepsi з прозорою рідиною всередині, друга пляшка з написом Моршинська з прозорою рідиною, скляну пляшка з прозорою рідиною та написом Немирівська, які були поміщені до картонної коробки білого кольору, на якій мається напис «Національна поліція» та опломбована клейкою стрічкою; три скляні та одну металеву чарку, вилучені зі столу приміщення № 3, які поміщені до паперового конверту та опечатано; жилетку синього кольору зі слідами (РБК), поміщено до спеціального пакету WAR1723868; зрізи нігтьових пластин з піднігтьовим вмістом, які поміщено до паперового конверту та опечатано; сліди папілярних візерунків: перший вилучений з коробки з під парфумів «WOODLAND», яка знаходилась на столі приміщення № 3, слід папілярного візерунку під № 2, вилучений з металевої банки з під кави «NESCAFE CLASIC», яка знаходилась на підлозі під столом у приміщенні № 3, сліди папілярних візерунків під № 3, 4, 5, вилучені із картонної коробки з посилки, яка знаходилась на ліжку приміщення № 3; відрізок клейкої стрічки під № 6 вилучено з полімерної пляшки Моршинська ємністю 1,5 літри, яка знаходилась на столі приміщення № 3; відрізок клейкої стрічки під № 7, вилучений з полімерної пляшки Pepsi, яка знаходилась на столі приміщення № 3; відрізок клейкої стрічки під № 8, вилучений зі скляної пляшки Немирівська, яка знаходилась на столі приміщення № 3, передані до кімнати зберігання речових доказів Фастівського РУП ГУНП в Київській області, - знищити (т. 1, а.с. 84-86); 

зразки букального епітелію, поміщено до паперового конверту Національної поліції України; зрізи нігтьових пластин з піднігтьовим вмістом з лівої та правої руки, поміщено до паперового конверту Національної поліції України; змиви з лівої та правої руки, поміщено до паперового конверту Національної поліції України; штани, поміщені до картонної коробки, передані до кімнати зберігання речових доказів Фастівського РУП ГУНП в Київській області, - знищити (т. 1, а.с. 133-134); 

- мобільний телефон Samsung Galaxy imei: НОМЕР_2 з сім картою з номером НОМЕР_3 , який поміщено до спец. пакету WAR0071164, переданий до кімнати зберігання речових доказів Фастівського РУП ГУНП в Київській області, повернути власнику - ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення прокурором, потерпілим, захисником та обвинуваченим. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_24