ПОСТАНОВА 
Іменем України

23 грудня 2025 року         м. Кропивницький

справа № 404/1356/25
провадження № 22-ц/4809/1670/25 

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.
суддів: Дьомич Л.М., Мурашка С.І. 
з участю секретаря: Волошиної М.О. 

 Учасники справи:
позивач - Комунальне підприємство «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради; 
відповідач - ОСОБА_1 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фортечного районного суду міста Кропивницького від 12 серпня 2025 року, у складі головуючого судді Іванової Н.Ю. у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів (боргу) за надання послуг з централізованого теплопостачання, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року Комуналье підприємство «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів (боргу) за надання послуг з централізованого теплопостачання.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що ОСОБА_1 є власником квартири, та споживачем теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 , що надавалася до вказаного житла постачальником – ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА». 
Зазначав, що право вимоги заборгованості, що виникла у відповідача перед ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» було відступлено КП «Теплоенергетик» на підставі договору про відступлення права вимоги від 20 вересня 2019 року № 20/09-19/1. 
Позивач посилався на те, що листом-вимогою від 11 грудня 2024 року ОСОБА_1 (боржника) повідомлено про заміну кредитора у зобов`язанні, та в подальшому надання послуги з теплопостачання в опалювальні сезони до житлового будинку - КП «Теплоенергетик». 
За період з 03 листопада 2018 року по 31 серпня 2024 року відповідачу надавалися послуги з централізованого теплопостачання за вказаною вище адресою.
Проте, за отримані послуги відповідач не сплатив, а тому станом на 01 вересня 2024 року за відповідачем рахується заборгованість в сумі - 81 539,91 грн. 
Позивач просив стягнути із відповідача на користь позивача борг за послуги з постачання теплової енергії у сумі 81 539,91 грн , індекс інфляції, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України у сумі 8 160,93 грн , 3% річних, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України у сумі 3 452,72 грн .
Рішенням Фортечного районного суду міста Кропивницького від 12 серпня 2025 року позов задоволено.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» заборгованість за послуги теплопостачання в загальній сумі 93153,56 грн , яка складається із: основного боргу в сумі 81539,91 грн; 3% річних в сумі 3452,72 грн; інфляційних втрат в сумі 8160,93 грн, а також 3028,00 грн судового збору.
Відповідач подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
Вказує на те, що позивач не надав належних доказів, які б підтверджували надання комунальних послуг (теплопостачання) до житла відповідача.
Вважає, що оскільки він не укладав договору про надання йому послуг з постачання теплової енергії у відповідності до ст. 12 Закону України «Про житлово комунальні послуги», та відсутні підстави стягувати з нього заборгованість за послуги теплової енергії.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.
Зазначає, що споживач зобов?язаний оплатити житлово –комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.
Факт відсутності договору про надання житлово –комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, пославшись на правову позицію Верховного Суду у справі ЄУН 638/11034/15-ц, оскільки споживач фактично користувався послугами.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Частиною 1ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1ст. 16 ЦК України, ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показами свідків.
Згідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, зокрема з статуту КП «Теплоенергетик» (в новій редакції) вбачається, що КП «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, надає населенню послуги з централізованого теплопостачання.
Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна підтверджується, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу. 
Звернувшись із цим позовом до суду КП «Теплоенергетик» зазначало, що відповідач є споживачем послуг із централізованого теплопостачання, що надає КП «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради», та на ім`я ОСОБА_1 було відкрито особовий рахунок, відповідно до якого ведеться облік розрахунків.
Проте, в опалювальних сезонах за період з 03 листопада 2018 року по 31 серпня 2024 року позивачем здійснювалось постачання теплової енергії до квартири АДРЕСА_2 , за яку відповідачем не було сплачено, внаслідок чого і утворилася заборгованість.
Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація, а послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо).
Задовольняючи позов суд першої інстанції послався на те, що відповідач не дотримався встановленого діючим законодавством порядку відключення квартири від мереж централізованого опалення, а здійснення відключення споживача від централізованої системи опалення з порушенням встановленої законодавством процедури не припиняє статусу такого суб`єкта як споживача відповідної комунальної послуги.
Суд першої інстанції, дослідивши надані докази сторонами дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення із відповідача заборгованості за отримані послуги з централізованого теплопостачання є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно витягу з протоколу (дозвіл) засідання міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання від 25 липня 2018 року протокол №2 п. 32 ОСОБА_1 дозволено влаштувати індивідуальне електроопалення в квартирі АДРЕСА_2 (а.с. 42).
21 вересня 2018 року головним інженером ОСОБА_2 . Комунального підприємства «ЖЕО № 3 «МРМК», яке здійснювало демонтаж приладів опалення, відключено квартиру АДРЕСА_2 від внутрішньо будинкових мереж ЦО та ГВП будинку.
27 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» із заявою, в якій повідомив, що рішенням міжвідомчої комісії з питань відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж ЦО і ГВП йому надано дозвіл на встановлення індивідуального електроопалення у квартирі.
Таким чином, відповідач з 21 вересня 2018 року не отримує послуги теплопостачання до своєї квартири, а тому відсутні підстави для нарахування йому заборгованості за послуги.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем було здійснено самовільне відключення від мережі ЦО у 2018 році без відповідного дозволу.
Колегія суддів вважає, що дане твердження не відповідає дійсним обставинам.
Відповідно до витягу з протоколу № 32 від 25 липня 2018 року засідання міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мережі ЦО і ГВП, заяву ОСОБА_1 розглянуто та надано дозвіл на влаштування індивідуального електроопалення в його квартирі.
Згідно Акту від 09.08.2018 про відключення квартири ( секції, під`їзду) від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП, затвердженого рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГОП зазначено, що відключення виконано шляхом видимого розриву зварюванням приєднань радіаторів (конвекторів), ізольованих стояків.
З викладеного слідує, що квартира  АДРЕСА_2 , власником якої є відповідач, відключена від надання послуг з централізованого опалення у відповідності до вимог законодавства.
Таким чином, колегія суддів вважає недоведеним факт надання ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» ( КП «Теплоенергетик») житлово-комунальних послуг відповідачу. 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Ухвалюючи рішення у цій справі, суд першої інстанції, неповно з`ясував обставини справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на наявних у справі доказах, що у відповідності до ст. 376 ЦПК України, що є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.
Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-
У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Фортечного районного суду міста Кропивницького від 12 серпня 2025 року – скасувати.
У задоволенні позову Комунального підприємства «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів (боргу) за надання послуг з централізованого теплопостачання – відмовити.
Стягнути з Комунального підприємства «Теплоенергетик» (ЄДРПОУ 24153576) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі – 4542,00 грн .
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя:  О.Л.Дуковський

Судді:   Л.М. Дьомич 

С.І. Мурашко