Справа № 712/4115/26
Провадження № 2-а/712/76/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді - Пироженко В.Д.
при секретарі - Каплі А.С.
за участі позивача : ОСОБА_1 
за участі представника позивача адвоката Андріяша Р.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови,-
УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса: АДРЕСА_2 ) про скасування постанови. 
В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 09.02.2026 року в застосунку «Резерв +» позивач виявив інформацію про те, що він перебуває в розшуку ТЦК, з метою отримання інформації прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де в його присутності 10.02.2026 року було складено протокол № 13/7/F3857631, а в подальшому 13.02.2026 року було винесено постанову № 13/9/R345761. У вказаному протоколі зазначено, що в ході перевірки облікових даних було встановлено, що громаднин перебуває в розшуці, як особа що ухиляється від явки по повістці на 20.01.2026 не прибув, тому не отримував її. Він являється інвалідом 2 групи внаслідок каліцтва, яке пов`язане із захистом Батьківщини. Всупереч вимогам законодавства України не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 для визначення його призначення на особливий період, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Позивач зазначає, що в даному протоколі відсутній підпис його та особи що складала протокол, відомості про свідків які фіксують відмову особи від підписання протоколу, а також дата його складання.
Зі змісту оскаржуваної постанови № 13/9/R345761 від 13/02/2026 вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді оголошення усного «зауваження». В постанові зазначено, що позивач 10.02.2026 року від підпису протоколу відмовився, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення повідомлений встановленим порядком, копію протоколу отримав особисто. Однак, інформація про вручення вказаної постанови відсутня. Копію повістки та документ, що підтверджують її направлення позивачу, відповідачем надано не було
Крім того, в квітні 2025 року позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_2 де в службовому кабінеті написав відповідно до чинного законодавства заяву про взяття його на військовий облік, надав копію документів на підтвердження того, що він є особою з інвалідністю 2-ї групи згідно довідки МСЕК серія 12 ААГ № 052804 внаслідок каліцтва яке пов`язане із захистом Батьківщини та відповідно до реєстру «Резерв ID» до завершення мобілізації.
Отже, його було визнано винним у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення за відсутності жодних належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів. 
Вважає оскаржувану постанову протиправною та підлягає скасуванню.
Просить скасувати постанову.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.03.2026 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
02.04.2026 начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 скерував до суду відзив на позов, в якому зазначає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перебуває на обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_5 . Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, у позивача було наявне порушення правил військового обліку, а саме неявка за повісткою. Позивач перебуваючи на військовому обліку, був викликаний до ІНФОРМАЦІЯ_5 20.01.2026 о 14.00 год. Для уточнення данних, шляхом направлення йому повістки № 6069142 сформованою за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яка була надіслана засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» рекомендованим поштовим відправленням № R067062627074. Однак, позивач не з`явився та не повідомив про причини неявки. В зв`язку з неявкою позивача в реєстрі було сформовано подання № Е4562153 до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області щодо розшуку і доствленняйого до ІНФОРМАЦІЯ_3 для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Зазначене поштове відправлення повернулося до ІНФОРМАЦІЯ_3 . З відміткою «Одержувач відсутній за вказаною адресою». Тобто повістка відповідно о під. 2 п. 41 Порядку вважається врученою належним чином. 10.02.2026 року позивач прибув ІНФОРМАЦІЯ_3 було здійснено перевірку його даних та складено протокол про адміністративне правопорушення №13/9/F3857631. Під час складання протоколу позивач в категоричній формі відмовився від підпису без пояснення причини. 13.02.2026 року було винесено постанову №13/9/R345761 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді усного зауваження. Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростували наявність в його діяннях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Наявність відстрочки у позивача від призову під час мобілізації не звільняє особу від обов`язку з`являтися за повісткою для уточнення облікових даних. Більш того, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ОСОБА_1 оформив відстрочку від призову від військової служби під час мобілізації, на особливий період. 
16.04.1999 року позивача було визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним до вісйськової служби у воєнний час. Просив в позові позивачу відмовити.
Позивач та представник позивачаа адвокат Андріяш Р.П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. 
Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , в судове засідання не з`явився, у наданому до суду відзиві просив відмовити в задоволенні позовних вимог та провести засідання без його участі.
Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився, хоч належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. 
Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали адміністративної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає наступне. 
Судом установлено, що згідно постанови №13/9/R345761 від 13.02.2026 року про адміністративне правопорушення, винесеної ІНФОРМАЦІЯ_5 виконуючим обов`язки начальника ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП обмежившись усним зауваженням за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме за неприбуття по повістці на 20.01.2026 року 
Внаслідок вищевказаних дій ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (під час дії особливого періоду). 
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Суд вважає за необхідне зазначити, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.
КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідальність за ст. 210-1 КУПАП настає у разі порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізіцію.
За ч. 3 вказаної статті настає відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період. 
Порядок організації та ведення військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів затверджено Постановою КМУ від 30.12.2022 року № 1487.
Відповідно до п.1 цей Порядок визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації).
Відповідно до п.47 Порядку у разі отримання розпоряджень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки (додаток 13, для призовників - додаток 17 до Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 березня 2002 р. № 352) щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки керівники (голови) державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій зобов`язані:
- видати наказ (розпорядження) про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, довести його до відома таких осіб під особистий підпис у частині, що стосується їх прибуття до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки у визначені ним строки, та надіслати копію наказу (розпорядження) у триденний строк до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки;
- вручити призовникам, військовозобов`язаним та резервістам повістки про явку за викликом до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки (за наявністю);
- письмово повідомити з наданням витягів з наказів (розпоряджень) відповідним районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, підрозділам Служби зовнішньої розвідки про осіб з числа призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які тимчасово непрацездатні, перебувають у відпустці або у відрядженні;
- забезпечити здійснення контролю за результатами оповіщення та прибуттям призовників, військовозобов`язаних та резервістів до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки.
Зазначений порядок містить форму повістки (додаток 11) та розпорядження (додаток 13), як вказано у п. 47 наказ (розпорядження).
У відповідності до положень ст. 235 КУпАП Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а також відповідати принципу законності. 
Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній на дату виклику позивача до ТЦК) під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Судом установлено, що підставою для притягнення позивача до відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови стало неприбуття позивача за викликом по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_3 20.01.2026 року. 
Частина 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.
Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У постанові у справі № 522/12566/18 від 18 січня 2024 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, зокрема, висловився щодо початку притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 Кодексу.
Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються зокрема відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Водночас статтею 268 КУпАП регламентовані права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Отже, за змістом наведених правових норм КУпАП притягнення до адміністративної відповідальності починається з моменту складання протоколу та його пред`явлення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Прийняття ж постанови за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення є вирішенням такої справи по суті, яка передбачає встановлення наявності складу адміністративного правопорушення або його відсутності та, відповідно, застосування санкції, закриття справи, що відповідає положенням статті 284 КУпАП.
Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами. При цьому Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.
Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560, визначає, зокрема, організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби.
Приймаючи постанову 13.02.2026 року і кваліфікуючи порушення, вчинене позивачем під час дії особливого періоду, а саме неявка позивача по повістці, в порушення норм Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» орган, який розглянув справу, не врахував того факту, що при винесенні постанови про оголошення особі усного зауваження, провадження по справі повинно бути закрито, що відповідає ст. 284 КУпАП.
Також судом було установлено, що видана постанова ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності не містить підпису ОСОБА_1 . Надана ж відповідачем копія постанови містить такий підпис. 
Крім того, як зазначає позивач, 10.02.2026 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 13/7/F3857631 щодо неприбуття його по повістці 20.01.2026 року і в ході пояснень було встановлено, що повістки ОСОБА_1 не отримував. Відповідач у відзиві зазначив про той факт, що ОСОБА_1 від підписку відмовився у протоколі в присутності двох свідків. 
Досліджуючи даний протокол, судом установлено, що в протоколі містяться лише підписи осіб, прізвища яких не зазначено. Позивач в судовому засіданні пояснив, що даний протокол йому на підписи взагалі не надавали.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Згідно з ч. 3 ст. 78 КАС України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Таким чином, враховуючи, що дана постанова прийнята у порушення вимог чинного законодавства, а відповідачем не надано доказів щодо правомірності прийняття постанови, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про скасування оскаржуваної постанови є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Постільки позивач є інвалідом 2 групи та звільнений від сплати судового збору, судовий збір в сумі 665,60 грн підлягає стягненню з відповідача на користь держави. 
Керуючись ст. ст. 8-9, 72-77, 241, 242-246, 250 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Позов задовольнити.
Скасувати постанову виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 №13/9/ R345761 від 13.02.2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді усного зауваження, провадження по справі закрити. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в сумі 665,60 грн.
Рішення суду може бути оскаржене у відповідності до ч. 4 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано або за результатом розгляду справи судом апеляційної інстанції. 

Головуючий:

Повний текст рішення складений 08.04.2026

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 АДРЕСА_2 ).