ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.04.2026	Справа № 910/747/26	
Господарський суд міста Києва у складі судді Трофименко Т.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без виклику у судове засідання) матеріали справи
за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен банк»
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Полісся-2002»
2) ОСОБА_1 
3) ОСОБА_2 
4) Товариства з обмеженою відповідальністю «Полісся-2023»
про стягнення 8 559,69 дол. США

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Райффайзен банк» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полісся-2002» (далі - відповідач-1), ОСОБА_1 (далі - відповідач-2), ОСОБА_2 (далі - відповідач-3) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Полісся-2023» (далі - відповідач-4) про стягнення в солідарному порядку 8 559,69 дол. США.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем-1 своїх зобов`язань за Кредитним договором № 012/84-14/1060 від 27.03.2024, відповідачем-2 - зобов`язань за Договором поруки № 12/84-14/1249 від 27.03.2024, відповідачем-3 - зобов`язань за Договором поруки № 12/84-14/1250 від 27.03.2024, відповідачем-4 - зобов`язань за Договором поруки № 12/84-14/1669 від 01.05.2024.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.02.2026 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/747/26, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та встановлено сторонам строки для подання ними відповідних заяв по суті справи.
Будь-яких заперечень від відповідачів проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило.
Частиною п`ятою статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.
Ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана позивачу та відповідачам-3, 4 до їхніх електронних кабінетів 02.02.2026. Відповідно до повідомлення про доставлення процесуальних документів до електронного кабінету особи, 03.02.2026 судом отримано інформацію про доставку ухвали про відкриття провадження у справі в електронний кабінет позивача та відповідачів-3, 4.
Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а також інформації з Єдиного державного демографічного реєстру судом було встановлено адресу місцезнаходження та реєстрації відповідачів-1, 2.
На зазначені адреси, відповідно до вищевказаних вимог процесуального закону, судом було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі від 02.02.2026 з метою повідомлення відповідачів про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та про їх право подати, зокрема, відзив на позовну заяву. 
Однак, від відповідачів 1, 2 відповідні поштові конверти із копією ухвали від 02.02.2026 про відкриття провадження у даній справі повернулися до суду не врученими, у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання.
Частиною 6 ст. 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. 
Слід зазначити, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «адресат відмовився», «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т.п., врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 902/1025/19 Верховний Суд звернув увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).
Суд зазначає, що неотримання листа з ухвалою суду відповідачами 1, 2 та його повернення до суду є наслідком відсутності волевиявлення відповідачів 1, 2 щодо його належного отримання, проте, ніяким чином не неналежним повідомленням про розгляд справи у розмінні ГПК України.
Враховуючи викладене вище, відповідачі 1, 2 вважаються повідомленими про розгляд справи належним чином.
При цьому, за змістом ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).
Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідачі 1, 2 мали право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою про відкриття провадження у справі від 02.02.2026 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
Станом на момент ухвалення даного рішення від відповідачів письмових відзивів на позовну заяву до суду не надходило, як і не надходило будь-яких заяв чи клопотань по справі. 
Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Оскільки відповідачі у встановлений строк не подали до суду відзив на позов, а відтак не скористалися наданими їм процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.
Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.
27.03.2024 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОЛІССЯ-2002» (позичальник) укладено Кредитний договір № 012/84-14/1060 (надалі - Кредитний договір), за умовами якого позивач зобов`язується надати відповідачу-1 кредитні кошти в формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 25 908,04 доларів США на погашення простроченої заборгованості за процентами за користування кредитними коштами по договорам, що укладені між позичальником та кредитором, а відповідач-1 зобов`язується використати його за цільовим призначенням, виконати усі обов`язки, що витікають із умов договору, і здійснити повне погашення заборгованості у межах строку кредиту відповідно до умов договору. (п.п. 1.1., 1.2. та 1.4. Кредитного договору).
Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору плата за користування кредитом протягом строку кредиту розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 7,0 % річних. Під фіксованою процентною ставкою сторони розуміють проценту ставку, яка не може змінюватись в односторонньому порядку протягом дії договору (проценти за користування кредитом). 
Відповідно до п. 5.1 Кредитного договору позичальник зобов`язаний здійснювати погашення основної заборгованості у відповідності до графіка (Додаток №1 до договору).
Згідно п. 5.5. Кредитного договору, якщо інше не передбачено законодавством України або не погоджено з позивачем, всі платежі відповідача щодо повернення основної заборгованості відповідача та сплати процентів повинні здійснюватись у валюті Кредиту на рахунки, визначені позивачем та доведені до відома відповідача.
Відповідно до п. 11.1. Кредитного договору, у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань, встановлених договором, сторони несуть відповідальність згідно законодавства України та положень Договору. До врегулювання правовідносин, які не врегульовані договором, застосовуються відповідні норми законодавства України.
З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за Кредитним договором, 27.03.2024 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та ОСОБА_2 (поручитель) укладено Договір поруки № 12/84-14/1250, за яким відповідач-3 зобов`язався відповідати перед позивачем солідарно з відповідачем-1 за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов основного договору. Порукою за Договором поруки забезпечується виконання забезпечених зобов`язань у повному обсязі, включаючи, але не обмежуючись, сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків та сплату нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України сум тощо (п. 1.1. договору поруки № 12/84-14/1250 від 27.03.2024). 
Крім того, 27.03.2024 з метою забезпечення належного виконання зобов`язань за Кредитним договором, між позивачем та ОСОБА_1 укладено Договір поруки № 12/84-14/1249, за яким відповідач-2 зобов`язався відповідати перед позивачем солідарно з відповідачем-1 за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов основного договору. Порукою за договором поруки забезпечується виконання забезпечених зобов`язань у повному обсязі, включаючи, але не обмежуючись, сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків та сплату нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України сум тощо.
01.05.2024 з метою забезпечення належного виконання зобов`язань за Кредитним договором між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОЛІССЯ-2023» укладено Договір поруки № 12/84-14/1669, за яким відповідач-3 зобов`язався відповідати перед позивачем солідарно з відповідачем-1 за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов основного договору. Порукою за Договором поруки забезпечується виконання забезпечених зобов`язань у повному обсязі, включаючи, але не обмежуючись, сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків та сплату нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України сум тощо.
Відповідно до п. 1.2. Договорів поруки, відповідачі 2, 3, 4 відповідають перед позивачем за виконання забезпечених зобов`язань у тому ж обсязі, що і відповідач-1, в порядку та строки, визначені основним договором, у тому числі при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання забезпечених зобов`язань. 
Відповідно до п. 2.1 Договорів поруки, у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань кредитор набуває права вимагати від поручителя виконанням ним як солідарним боржником забезпечених зобов`язань та сплати заборгованості за забезпеченими зобов`язаннями, а поручитель - зобов`язаний виконати вимоги кредитора щодо виконання забезпечених зобов`язань та сплатити заборгованість за забезпеченими зобов`язаннями.
Згідно з п. 2.2 Договорів поруки поручитель зобов`язується здійснити виконання забезпечених зобов`язань протягом 10 (десяти) календарних днів з дати відправлення кредитором відповідної вимоги та в обсязі, зазначеному в такій вимозі. Єдиною підставою для визначення кредитором у вимозі розміру забезпечених зобов`язань, що підлягають виконанню поручителем, є дані аналітичного обліку та рахунки, що ведуться установою кредитора для визначення грошових зобов`язань позичальника перед кредитором за основним договором. Вимога кредитора є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання поручителем забезпечених зобов`язань в розмірі, визначеному кредитором у вимозі. Кредитор має право направляти вимоги поручителю будь-яку кількість разів до повного виконання забезпечених зобов`язань.
Відповідно до п. 5.1 Договорів поруки, у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань, встановлених договором, сторони несуть відповідальність згідно законодавства України та положень договору. До регулювання правовідносин, які не врегульовані договором, застосовуються відповідні норми законодавства України.
Строк поруки, що встановлена договором, за кожним забезпеченим зобов`язанням становить 5 (п`ять) років від дня закінчення строку/настання терміну виконання відповідного забезпеченого зобов`язання (п. 6.2 Договорів поруки, укладених з відповідачами 2, 3 та п. 7.2. Договору поруки, укладеного з відповідачем-4).
На виконання умов Кредитного договору, позивачем було надано позичальнику кредит у розмірі 25 908,04 доларів США, що підтверджується банківською випискою з рахунку позичальника.
Позивач зазначає, що станом на 03.12.2025 загальна сума заборгованості за Кредитним договором становить 8 559,69 доларів США, що складається із заборгованості за кредитом.
На адресу позичальника та поручителів позивачем було направлено вимоги про погашення заборгованості №188/2/840 від 08.12.2025, №188/2/823 від 03.12.2025, №188/2/824 від 03.12.2025, та №188/2/878 від 07.01.2026, на які отримано відповіді про неможливість негайного погашення заборгованості.
З огляду на те, що позичальник та поручителі не виконали свої грошові зобов`язання за Кредитним договором та Договорами поруки, позивач звернувся до суду з цим позовом та просить солідарно стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість у розмірі 8 559,69 дол. США.
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України).
Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Суд встановив факт виконання позивачем своїх зобов`язань за Кредитним договором щодо надання позичальнику грошових коштів (кредиту) шляхом перерахування 25 908,04 доларів США, що відповідачем-1 не заперечувалось. 
Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).
Враховуючи умови Кредитного договору з урахуванням Графіку погашення заборгованості (Додаток № 1 до Кредитного договору), зобов`язання позичальника (відповідача-1) з повернення кредиту та внесення плати за його користування повинно бути виконане у строк до 26.03.2025.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що позичальник, в порушення умов Договору, не погасив заборгованість за кредитом у розмірі 8 559,69 доларів США.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.
Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як вбачається з матеріалів справи, позичальник свої зобов`язання за Кредитним договором в повному обсязі не виконав.
Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою.
Відповідно до статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.
Згідно з ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Відповідно до ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.
У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (ч.ч. 1, 2 ст. 543 Цивільного кодексу України).
З огляду на порушення позичальником умов Кредитного договору, позивач звернувся до поручителів з вимогами про сплату заборгованості. Зі змісту наявних в матеріалах справи листів поручителів вбачається, що останні повідомили про неможливість своєчасного погашення кредиту, з огляду на ринкову ситуацію щодо реалізації продукції підприємства.
Відповідачами не надано суду жодного доказу на підтвердження виконання своїх договірних зобов`язань, доводів позивача щодо наявності заборгованості за Кредитним договором не спростовано.
Частинами 3, 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на вищевикладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявленого позову, відтак до стягнення з відповідачів на користь позивача підлягає заборгованість у розмірі 8 559,69 доларів США.
Судові витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідачів у рівних частинах. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Полісся-2002» (Україна, 04073, м. Київ, вул. Рилєєва, буд. 12А; ідентифікаційний код: 32041844), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Полісся-2023» (Україна, 04073, м. Київ, вул. Рилєєва, буд. 12А; ідентифікаційний код: 32041844) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен банк» (Україна, 01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 4А; ідентифікаційний код: 14305909) заборгованість у розмірі 8 559 доларів США 69 центів.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Полісся-2002» (Україна, 04073, м. Київ, вул. Рилєєва, буд. 12А; ідентифікаційний код: 32041844) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен банк» (Україна, 01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 4А; ідентифікаційний код: 14305909) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 107 грн 78 коп.
4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен банк» (Україна, 01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 4А; ідентифікаційний код: 14305909) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 107 грн. 77 коп.
5. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен банк» (Україна, 01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 4А; ідентифікаційний код: 14305909) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 107 грн 77 коп.
6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Полісся-2023» (Україна, 04073, м. Київ, вул. Рилєєва, буд. 12А; ідентифікаційний код: 32041844) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен банк» (Україна, 01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 4А; ідентифікаційний код: 14305909) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 107 грн 77 коп. 
7. Після набрання рішенням законної сили видати накази.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Дата складання та підписання повного рішення: 13.04.2026.

Суддя Т. Ю. Трофименко