Справа № 303/1683/26
2/303/744/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2026 року         м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі головуючого судді   Заболотного А.М.
секретар судового засідання  Желізняк К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Мукачево в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Закарпатської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого об`єму природного газу,-

В С Т А Н О В И В :

ТзОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Закарпатської філії ТзОВ «Газорозподільні мережі України» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого об`єму природного газу у розмірі 11698,84 грн. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що відповідач ОСОБА_1 відповідно до типового договору є споживачем послуг з розподілу природного газу. Фактом приєднання ОСОБА_1 до умов Договору розподілу природного газу (акцептування договору) є дії, які засвідчують її бажання укласти цей договір, зокрема здійснення споживання природного газу на об`єкті нерухомості, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , про що свідчить зміна показників лічильника газу в сторону збільшення та сплата рахунків, що документально підтверджено фінансовим станом абонента. Так, свої зобов`язання за Договором газорозподільне підприємство виконує належним чином та в повному обсязі. 25.09.2025 року на об`єкті нерухомості, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , представниками позивача за участі представника споживача, було виявлено порушення на ринку природного газу, а саме несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ або підозра на втручання в роботу ЗВТ у т.ч. відсутність чи пошкодження пломб, пломбувального матеріалу (п.п. 3 п. 1 глави 2 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем) – пошкоджений пломбувальний канат силової пломби. У зв`язку з цим було складено акт про порушення № ЗКФ/Мук/179 від 25.09.2025 року, який підписаний представником споживача ОСОБА_2 без зауважень. 09.10.2025 року було проведено експертизу газового лічильника за результатами якої підтверджено пошкодження пломбувального матеріалу охоронної пломби Оператора ГРМ № С23497988, внаслідок чого порушено пломбування в місці приєднання лічильника № 8284178 до газопроводу. 06.11.2025 року комісією Закарпатської філії ТзОВ «Газорозподільні мережі України» розглянуто та задоволено вищезазначений акт. Складено розрахунок не облікованого об`єму природного газу та його вартості, за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв позивача за період з 18.05.2025 року по 29.09.2025 року, який становить 1576,66 м. куб., а його вартість складає 11698,84 грн. В добровільному порядку зазначену суму відповідач сплатити відмовляється, тому позивач просить стягнути її у судовому порядку.
13.03.2026 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві зазначається про те, що відповідач заперечує проти позову з таких підстав. Так, акт про порушення № ЗКФ/Мук/179 від 25.09.2025 року складений без її відома та належного повідомлення, а ОСОБА_2 не є її уповноваженим представником так як жодних доручень на представництво її інтересів вона ОСОБА_2 не давала. З огляду на такі обставини вважає, що акт про порушення є неправомірним та, відповідно, всі подальші дії, вчиненні з актом про порушення, є також неправомірними. Таким чином відповідачем не було порушено прав позивача у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог має бути відмолено.
Ухвалою суду від 03.03.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання призначено на 26.03.2026 року та відкладено на 23.04.2026 року.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позову заперечує, просить врахувати її позицію, відображену у відзиві на позовну заяву.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, приходить до такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Також встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 14.03.2017 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 82411917 від 14.03.2017 року. 
Відтак ОСОБА_1 є споживачем послуг по газопостачанню ТзОВ «Газорозподільні мережі України» за адресою АДРЕСА_1 . Така обставина не заперечується відповідачем. 
25.09.2025 року працівниками Закарпатської філії ТзОВ «Газорозподільні мережі України» за адресою АДРЕСА_1 , був складений акт про порушення № ЗКФ/Мук/179. Відповідно до цього акту було виявлено порушення вимог Кодексу газорозподільних систем, а саме пошкоджений пломбувальний канат силової пломби (п.п. 3 п. 1 глави 2 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем). При цьому в акті зазначено, що споживач зобов`язується надати доступ до демонтажу лічильника газу. До акту додається фото.
В п. 8 акту про порушення № ЗКФ/Мук/179 від 25.09.2025 року зазначено про те, що про дату засідання комісії з розгляду цього акту споживача буде повідомлено додатково. В графі акту «З актом про порушення ознайомлений споживач (його представник) навпроти прізвища ОСОБА_2 міститься її підпис.
Крім того, 25.09.2025 року працівниками Закарпатської філії ТзОВ «Газорозподільні мережі України» за адресою вул. Кругова, 20, с. Ракошино, Мукачівський район, Закарпатська область, також був складений акт № 289 про відмову у доступі споживачем для припинення газопостачання. Відповідно до акту такий складений в присутності представника споживача ОСОБА_2 , навпроти прізвища ОСОБА_2 міститься її підпис.
29.09.2025 року працівниками Закарпатської філії ТзОВ «Газорозподільні мережі України» за адресою вул. Кругова, 20, с. Ракошино, Мукачівський район, Закарпатська область, було демонтовано лічильник газу, що підтверджується актом № 128994 від 29.09.2025 року. Відповідно до акту такий складений в присутності представника споживача ОСОБА_2 , де міститься її підпис.
Згідно з протоколом від 29.09.2025 року про направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу встановлено, що згідно з актом про порушення № ЗКФ/Мук/179 від 25.09.2025 року на експертизу направляється ЗВТ, № 8284178, охоронна пломба № С23497988, що відбудеться 09.10.2025 року. Протокол складений в присутності представника споживача ОСОБА_2 , де міститься її підпис.
Відповідно до акту № 36539 від 09.10.2025 року експертизи лічильника газу комісією встановлено наступне. Цілісність заводської пломби та повірочного тавра не пошкоджені. Цілісність відлікового механізму: цілісний. Цілісність охоронних пломб оператора ГРМ: на експертизу доставлена охоронна пломба № С23497988 в якій кінцями зафіксовані два фрагменти пломбу вального матеріалу (трос оцинкований кручений двожильний), в місці розірвання тросу сліди корозії відсутні. В результаті повірки встановлено, що лічильник газу функціонує, герметичний, похибка вкладається в допустимі норми. В підсумку комісія зробила такі висновки: «Підтверджено пошкодження пломбувального матеріалу охоронної пломби Оператора ГРМ № С23497988, внаслідок чого порушено пломбування в місці приєднання лічильника № 8284178 до газопроводу».
Листом від 17.10.2025 року як відповідач ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 повідомлялася про складання акту про порушення № ЗКФ/Мук/179 від 25.09.2025 року та на виконання вимог п. 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем про призначене засідання комісії на 06.11.2025 року. 
06.11.2025 року відбулося засідання комісії за присутності членів комісії та за відсутності споживача. За результатами розгляду комісією акта про порушення № ЗКФ/Мук/179 від 25.09.2025 року було прийнято рішення про його задоволення.
На підставі акта про порушення № ЗКФ/Мук/179 від 25.09.2025 року позивачем було складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв за період з 18.05.2025 року по 29.09.2025 року, який становить 1576,66 м. куб., а його вартість складає 11698,84 грн. 
07.11.2025 року на адресу споживача ОСОБА_1 ТзОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Закарпатської філії ТзОВ «Газорозподільні мережі України» надіслало вимогу про добровільну сплату заборгованості за не облікований (донарахований) об`єм (обсяг) природного газу у сумі 11698,84 грн. 
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок природнього газу» суб`єктами ринку природнього газу є: оператор газосховища, оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор установки LNG, оптовий продавець, замовник, оптовий покупець, постачальник та споживач.
Згідно з Законом України «Про ринок природнього газу» розроблено Кодекс ГРС, який визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем
Пункт 3 глави 1 розділу I Кодексу ГРС поширює дію на операторів газорозподільних систем, споживачів (зокрема, побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем.
Статтею 12 Законом України «Про ринок природного газу» передбачено правила постачання природного газу які, у разі підписання типового договору, діють між споживачем і постачальником.
Пункт 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРС передбачає доступ споживачів до ГРМ за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року № 2498.
Зокрема, ч. 5 ст. 12 Законом України «Про ринок природного газу» визначає істотні умови договору постачання природного газу, зокрема забезпечення споживача всією необхідною інформацією про загальні умови постачання (у тому числі ціни), права та обов`язки постачальника та споживача, зазначення актів законодавства, якими регулюються відносини між постачальником і споживачем, наявні способи досудового вирішення спорів з таким постачальником шляхом її розміщення на офіційному веб-сайті постачальника, а також порядок відшкодування та визначення розміру збитків, завданих внаслідок порушення договору постачання.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач має право на отримання природнього газу належної якості та кількості, фізико-хімічні показники якого відповідають встановленим нормам, відповідно до умов укладеного договору, крім випадків припинення (обмеження) постачання природнього газу відповідно до вимог законодавства та умов договору.
Водночас на споживача покладений обов`язок не допускати несанкціонований відбір природного газу; забезпечити безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.
Згідно з п. 3 глави 3 розділу І Кодексу газорозподільних систем для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу.
Згідно з п. 5 глави 3 розділу І Кодексу газорозподільних систем взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VI цього Кодексу.
Договір розподілу природного газу - правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу (п. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ).
Пунктом 2 глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.
Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року № 2498 (далі - типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.
Відповідно до п. 1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.
Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.
Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.
Згідно з п.п. 3, 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.
Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу.
Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.
В свою чергу, згідно з п. 7 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема, повернення підписаної заяви - приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.
Відповідно до розділу ІІІ Правил постачання природного газу (надалі - Правила), постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.
Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.
Типовий договір розподілу природного газу затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2498.
За змістом п. 2.1 Типового договору оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Таким чином встановлено, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу розподілу природного газу.
Відповідно до п. 4 глави 1 розділу I Кодексу газорозподільних систем несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного ВОГ (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу; пошкодження ЗВТ/лічильника газу – механічне пошкодження цілісності конструкції комерційного ВОГ та/або його складових, зокрема корпусу, скла, кріплення, захисних елементів, ліній з`єднання; приховані заходи - несанкціоновані заходи, здійснені споживачем чи іншою особою, внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, які неможливо виявити без використання спеціальних технічних засобів, проведення земельних робіт, демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів, часткового чи повного демонтажу ЗВТ або дактилоскопічної експертизи чи перевірки метрологічних характеристик ЗВТ.
Згідно з п.п. 4, 5 глави 6 розділу Х Кодексу газорозподільних систем за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування.
Відповідно до абзацу 3 п. 1 глави 3 розділу Кодексу газорозподільних систем у разі несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу, здійсненого шляхом прихованих заходів, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня встановлення лічильника газу та/або пломби, які виявились пошкодженими (їх встановлення повинно підтверджуватися відповідним актом про їх встановлення), але не більше 12 місяців.
Відповідно до п.п. 1, 2 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 21 до цього Кодексу. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРС, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.
Згідно з положеннями п. 6 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем у разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) із зафіксованим в акті про порушення порушенням, яке стосується пошкодження пломб (крім факту їх відсутності або спрацювання магнітного індикатора), пошкодження ЗВТ/лічильника газу (крім явних ознак навмисного в них втручання), він може вимагати проведення їх експертизи чи позачергової або експертної повірки у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно з п. 8 глави 5 розділу ХІ КГС акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. 
Відповідно до п. 10 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи. У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі.
Відповідно до п. 11 глави 5 розділу ХІ КГС за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. 
Отже, Кодекс ГРС містить процедуру, яка чітко регулює як має складатися акт про порушення та порядок ухвалення рішення про нарахування необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості споживачу у разі несанкціонованого (прихованого) втручання останнім у ЗВТ / лічильник газу.
Велика Палата Верховного Суду у свої постанові від 11.03.2026 року (справа № 542/881/19), критично аналізуючи Закон України «Про ринок природного газу», положення Кодексу ГРС, вимоги Цивільного кодексу України, ствердно мовить про те, що факт виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ / лічильника газу; втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема, лічильника газу) після ухвалення відповідних процедурних рішень (складення акта про порушення, розгляд комісією (уповноваженою на такий розгляд), додаткова перевірка (обстеження), пояснення тощо) дає правові підстави Оператору ГРМ скласти акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу та його вартості і направити споживачу для його повного відшкодування виходячи з такого.
Відповідно до п. 7 глави 1 розділу X Кодексу ГРС будь-які роботи, пов`язані з порушенням роботи чи схеми комерційного вузла обліку, або зміни типу ЗВТ проводяться за погодженням з Оператором ГРМ у присутності представників споживача і Оператора ГРМ та оформляються відповідним актом.
Роботи з розпломбування, випробування, вимірювання, зміни схеми комерційного вузла обліку, заміни типів ЗВТ без оформлення акта в присутності уповноважених осіб споживача та Оператора ГРМ не допускаються.
Після закінчення робіт комерційний ВОГ та/або його складові опломбовуються та передаються на збереження відповідно до вимог цього розділу.
Відповідно до п. 1 розділу 2 глави ХІ Кодексу ГРС, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема, лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.
Велика Палата Верховного Суду у свої постанові від 11.03.2026 року (справа № 542/881/19) резюмувала, що Оператор ГРМ після виявлення втручання в ЗВТ / лічильник газу та після низки проведених ним процедурних питань, передбачених безпосередньо Кодексом ГРС, зокрема і тим, що у споживача відповідно до умов типового договору та цього Кодексу є обов`язок з належного користування ЗВТ / лічильником газу і його збереження, має право нарахувати йому заборгованість відповідно до того втручання, яке відбулося ним чи іншою особою та за той період часу, що прямо передбачений Кодексом ГРС. Викривлення даних обліку газу, передумовою для якого є несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу / ЗВТ, після проведення всіх процедурних питань доведення цього Оператором ГРМ, є підставою для нарахування споживачу необлікованого спожитого газу за той період та відповідно до того втручання, яке відбулося.
При цьому Велика Палата Верховного Суду у свої постанові від 11.03.2026 року (справа № 542/881/19) підтвердила правовий висновок Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про те, що будь-яке стороннє втручання у ЗВТ/лічильник газу, що призводить до викривлення даних, є відповідальністю саме споживача, якому переданий ЗВТ/лічильник газу на відповідальне зберігання, та нарахування йому вартості необлікованого спожитого газу і трактування положень Кодексу ГРС по-іншому не має на те правового сенсу, а тому не потрібно доводити складові цього порушення (дію, спосіб та наслідки).
Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог. Саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).
Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У ст. 80 ЦПК України зазначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тож певна обставина може вважатися доведеною, якщо інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.
Відповідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Підсумовуючи та узагальнюючи встановлене, суд вважає за необхідне зазначити про таке.
Суд акцентує увагу на тому, що з моменту опломбування ЗВТ / лічильника газу споживач несе за нього відповідальність і в разі його нестабільної роботи чи підозри на таку нестабільну роботу або виникнення спірних питань щодо результатів вимірювання об`єму природного газу (не обліковується витрата газу / обліковується з порушенням) має право відповідно до п. 1 глави 9 розділу Х Кодексу ГРС ініціювати перевірку ЗВТ.
Сам факт прихованого втручання в ЗВТ / лічильник газу (пошкодження пломби), що мало місце у цій справі, не спростовується жодними матеріалами, що містяться у цій справі. Більше того, відповідач у своєму відзиві жодних аргументів чи заперечень щодо виявленого порушення на ринку газу не зазначала. 
В свою чергу відповідно до глави 10 розділу X цього Кодексу Оператор ГРМ вжив усіх необхідних дій щодо вилучення лічильника газу і складення протоколу про направлення його на експертизу, у якому міститься запрошення споживача (представника) на 09.10.2025 року, про що була обізнана ОСОБА_2 , яка підтвердила це своїм підписом.
Таким чином, споживач була належним чином повідомлена про дату та час проведення експертизи, лічильник був направлений на подальші дослідження за підписом членів комісії із зазначенням того, що споживач на час проведення експертизи не з`явився.
Відтак, після встановлення та опломбування лічильника газу споживачу і передачі йому на відповідальне зберігання всі дії щодо втручання (приховане) у ЗВТ трактуються як такі, що вчинені споживачем, навіть якщо ці приховані заходи були здійснені іншою особою, адже саме споживач відповідно до сталої практики Верховного Суду і Кодексу ГРС є відповідальним за виявлене порушення, що має наслідком викривлення даних обліку споживання газу.
В свою чергу заперечення відповідача про те, що ОСОБА_2 не є її уповноваженим представником так як жодних доручень на представництво її інтересів вона ОСОБА_2 не давала спростовується тим, що перебування на об`єкті споживача особи, яка має доступ до закритих його приміщень та допустила представників Оператора системи на об`єкт для проведення перевірки, не може вважатися неуповноваженою особою (постанова Верховного Суду від 17.02.2020 року у справі № 906/941/18, постанова Верховного Суду від 17.02.2021 року у справі № 914/375/18).
З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведено належними, допустимими, достовірними, а також в їх сукупності достатніми доказами факт порушення, а відтак свідчить про наявність підстав для задоволення позову. У зв`язку таким висновком слід стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Закарпатської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» вартість необлікованого об`єму природного газу в розмірі 11698,84 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при зверненні до суду з цим позовом, у розмірі 2662,40 грн. 
Керуючись ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 18, 76-81, 141, 263-265, 279, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 22, 526, 611 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Закарпатської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» вартість необлікованого об`єму природного газу в розмірі 11698,84 (одинадцять тисяч шістсот дев`яносто вісім гривень 84 копійки) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Закарпатської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» 2662,40 гривень судових витрат.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Закарпатської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (88015, м. Ужгород, вул. Євгена Коновальця, 2, Закарпатська область, ЄДРПОУ 45365917).
Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Суддя          А.М.Заболотний