КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2026 року справа № 340/395/26

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого – судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі – Управління), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі – Управління 2) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, 

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду зі заявою до Управління про визнання протиправним і скасування рішення від 02 вересня 2025 року, яким відмовлено у достроковому призначенні пенсії за віком.
Також просив суд зобов`язати Управління врахувати усі періоди праці до страхового стажу, а стаж за час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, обчислити з кратністю.
Також просив суд зобов`язати Управління призначити пенсію. 
29 січня 2026 року суд відкрив спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.44-45).
12 лютого 2026 року суд залучив до участі у справі, як іншого відповідача, Управління 2 (а.с.70-71).
ОСОБА_1 пояснив, що надав належні і допустимі докази набуття страхового стажу і статусу учасника бойових дій.
Зазначив, що два періоди праці безпідставно не зарахували до страхового стажу, а час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, обчислили одинарно.
Управління заперечило щодо задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.48-54). 
Пояснило, що заяву про призначення пенсії розглянуло Управління 2, з правовим висновком якого погоджується.
Управління 2 заперечило щодо задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.77-79). 
Пояснило, що відмовило у достроковому призначені пенсії за віком, оскільки страховий стаж не досяг 25 років.
Визнало, що не зарахувало до страхового стажу два періоди праці у зв`язку з дефектами заповнення трудової книжки і наданням належним чином не завірених наказів працедавця та довідки.
Зазначило, що час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, зарахували до стажу одинарно, так як заява стосувалася призначення пенсії за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон).
Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і проживає на території Кіровоградської області (а.с.14).
ІНФОРМАЦІЯ_2 йому виповнилось 55 років.
01 серпня 2025 року звернувся зі заявою до Управління про дострокове призначення пенсії за віком, як учаснику бойових дій (а.с.11 (на звороті)-12).
Заяву передано на розгляд Управління 2.
02 вересня 2025 року Управління 2 прийняло рішення, яким відмовило у призначенні пенсії (а.с.11(на звороті)-12).
Підстава – страховий стаж менший 25 років (23 роки 05 місяців 29 днів).
До страхового стажу не зарахували періоди праці:
- з 01 травня 1996 року по 14 жовтня 1998 року (накази працедавця не завірені належним чином і відсутні записи про працю у трудовій книжці);
- період роботи згідно довідки №7/374 від 18 серпня 2025 року (не зазначено по батькові особи, яка працювала).
Управління 2 повідомило, що повернеться до питання зарахування першого періоду праці до страхового стажу після проведення зустрічної перевірки достовірності наказів, а до другого періоду праці – після надання рішення суду про належність довідки позивачеві.
Час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, зарахували до страхового стажу одинарно (а.с.77-79).
Відповідач не оспорює правові підстави набуття статусу учасника бойових дій (а.с.15).
ОСОБА_1 надав до Управління 2 довідку про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, у різні дні періоду з 11 березня 2022 року по 20 серпня 2024 року (а.с.17).
Позов подано до суду 28 січня 2026 року (а.с.43).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, приписами пункту 4 частини 1 статті 115 Закону встановлено, що право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, які брали участь у бойових діях, – після досягнення чоловіками – 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років.
На день звернення зі заявою про призначення пенсії позивач досяг віку 55 років і Управління 2 не оспорює правові підстави набуття статусу учасника бойових дій та безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації.
Трудова книжка ОСОБА_1 не містить записів про працю з 02 травня 1996 року по 14 жовтня 1998 року (а.с.18-25).
Разом зі заявою про призначення пенсії подано накази Товариства з обмеженою відповідальністю «Будпостач» (далі – Товариство) №14 і №18 від 29 квітня 1996 року та 09 жовтня 1998 року (а.с.90 (на звороті)-90). 
Згідно наказів позивач працював у Товаристві на посаді слюсаря з 01 травня 1996 року по 14 жовтня 1998 року. 
Постановою Уряду України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі – Порядок).
Приписами пункту 18 Порядку встановлено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, стаж роботи установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Отже, трудовий стаж може доводитись і показаннями свідків, якщо Товариство чи архівна установа не надали відповідних документів. 
Показання свідків можуть підтвердити чи спростувати працю, відомості про яку не відображено у трудовій книжці, і відсутні документи в архівній установі (у разі припинення діяльності Товариства). 
Отже, в Управління 2 виник обов`язок звернутися до Товариства (поставлено під сумнів достовірність наказів про прийняття і звільнення з роботи), а у разі припинення діяльності юридичної особи – до архівної установи.
У разі відсутності архівних документів до прийняття рішення Управління 2 мало роз`яснити позивачу про право клопотати про допит свідків.
І лише після вичерпання такого алгоритму дій відповідач міг прийняти рішення. 
До таких дій зобов`язує конституційний принцип верховенства права (стаття 8 Основного Закону), сутнісний зміст якого розкрито у приписах частини 1 статті 6 КАС України.
Цією нормою права встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Управління 2 не дотрималось такого порядку дій, тому передчасно прийняло рішення, котре не задовільняє критерію обґрунтованості.
Також трудова книжка не містить записів про працю у 1984-1986 роках (а.с.18-25).
Разом зі заявою про призначення пенсії подано архівну довідку Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області №7/374 від 18 серпня 2025 року (а.с.91).
У ній зазначено, що ОСОБА_2 працював у колишньому колгоспі «Перемога» Покровської сільської ради Кіровоградської області (далі – Колгосп) у червні-липні 1984 року, червні –липні 1985 року, червні і вересні 1986 року на різних роботах.
У довідці відображено інформацію про вихододні і заробітну плату. 
Довідку складено на підставі особових рахунків. 
У трудовій книжці колгоспника зазначено, що 25 листопада 1990 року позивача прийняли у члени Колгоспу, в якому працював до 26 жовтня 1994 року (а.с.24). 
Цей період праці Управління 2 зарахувало до страхового стажу.
Відсутність в архівній довідці по батькові особи, відносно якої складено, не давала підстави не зараховувати зазначені періоди праці в Колгоспі до страхового стажу ОСОБА_1 з таких підстав.
Так, позивача прийняли у члени Колгоспу після завершення військової служби (1990 рік).
У 1984-1986 роках ОСОБА_1 виповнилось 14-16 років і працював у Колгоспі лише під час літніх канікул (не міг бути членом Колгоспу). 
Тому тоді не оформили трудової книжки колгоспника.
Підсумовуючи, суд зробив висновок, що Управління 2 безпідставно не зарахувало до страхового стажу період праці в Колгоспі відповідно до згаданої довідки.

Стосовно кратного обчислення стажу за час безпосередньої участі у забезпеченні захисту суверенітету та територіальної цілісності у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації.

Перш за все, ОСОБА_1 брав безпосередню участь у забезпеченні захисту суверенітету та територіальної цілісності у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації (різні періоди з 11 березня 2022 року по 20 серпня 2024 року) (а.с.37).
Такий стаж зарахованого в одинарному розмірі.
01 січня 2004 року Закон набрав чинності.
Приписами частини 2 статті 24 Закону встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку – на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
До 01 січня 2004 року діяв Закон України «Про пенсійне забезпечення» (далі – Закон 2).
Закон 2 не регулює спірні правовідносини, оскільки страховий стаж набуто після 01 січня 2004 року (з 2022 року по 2024 рік). 
Закон не визначає, що спірний стаж зараховують у кратному розмірі.
Однак мовчання законодавця може бути доказом дискримінації, що заборонено на рівні Основного Закону.
Так, приписами частини 1-2 статті 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.
Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Отже, дискримінація – різне ставлення до різних осіб за однакових обставин і за відсутності виправдання такого різного ставлення.
Приписами частини 2 статті 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі – Закон 3) передбачено, що на пільгових умовах особам із числа військовослужбовців, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж», «з» статті 1-2 цього Закону, до вислуги років для визначення розміру пенсії зараховується один місяць служби за три місяці часу проходження служби, протягом якого особа брала безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів під час дії воєнного стану.
Таким чином, якщо військовослужбовець набуде право на пенсію за Законом, то стаж за час безпосередньої участі в антитерористичній операції і забезпеченні захисту суверенітету та територіальної цілісності у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації зарахують в одинарному розмірі, а якщо набуде право на пенсію за Законом 3 – то в кратному розмірі.
Різне ставлення до двох військовослужбовців, які боронять державу і набудуть право на пенсію за різними законами, в частині обчислення стажу, що враховують при призначенні пенсії, за період виконання військового обов`язку не може бути логічно виправдано і є дискримінаційним (несправедливим).
Тому стаж позивача за час безпосередньої участі в забезпеченні захисту суверенітету та територіальної цілісності у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації має бути зарахований до страхового стажу у кратному розмірі відповідно до сукупності приписів частини 1-2 статті 24 Конституції України і частини 2 статті 17-1 Закону 3.

Підсумовуючи, суд зробив висновок про протиправність і скасування рішення Управління 2 (порушення припису пункту 3 частини 2 статті 2 КАС України).
Захист порушеного права полягає у зобов`язанні повторно розглянути заяву про призначення пенсії, врахувавши правові висновки суду. 
Постає запитання: кого суд може зобов`язати повторно розглянути заяву?
Приписами пункту 4.2 Порядку подання і оформлення документів для визначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Порядок 2), який затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, встановлено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Порядком 2 не визначено, що після скасування судом рішення про відмову в призначенні пенсії і зобов`язанні повторно розглянути заяву мають знову застосовувати приписи пункту 4.2 цього ж нормативно-правового акту. 
Таке і неможливо, бо суд має визначити у рішенні кого зобов`язувати вчиняти дії. 
Тому повторно розглянути заяву має той орган, який встановлено на підставі приписів пункту 4.2 Порядку 2.
Ним є Управління 2.
Отже, позов належить задовільнити частково.
Сторони не понесли судових витрат (а.с.44-45).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовільнити позов частково.
Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 02 вересня 2025 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні дострокової пенсії за віком на підставі заяви від 01 серпня 2025 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення дострокової пенсії за віком на підставі приписів пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і заяви від 01 серпня 2025 року, врахувавши правові висновки суду.
Відмовити у задоволенні позову в іншій частині вимог.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду Р.І. БРЕГЕЙ