ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
Іменем України

08 квітня 2026 року	м. Дніпро	Справа № 360/379/26	

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом адвоката Вагіна Андрія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адвоката Вагіна Андрія Володимировича (далі - представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з такими позовними вимогами:
1) визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 з невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо виключення з військового обліку позивача у зв`язку з його непридатністю до військової служби за станом здоров`я;
2) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 внести зміни до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом внесення даних щодо виключення з військового обліку позивача у зв`язку з його непридатністю до військової служби за станом здоров`я, відповідно до військового квитка НОМЕР_1 від 10.06.1987, довідки військово-лікарської комісії 27.09.2022 №321. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 7 вересня 2022 року пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією у ІНФОРМАЦІЯ_4 та отримав довідку військово-лікарської комісії №321 від 27.09.2022 з наступним діагнозом: Цукровий діабет 2 тип, важка форма в ст. субкомпенсації; Гіпертонічна хвороба 2 ст., ризик 4, кризовий перебіг, СН I ст, ФК I ст. На підставі ст. 13А; ст. 39Б графи 2, визнаний непридатним до військової служби із подальшим виключенням з військового-обліку. 
У військово-обліковий документ позивача – військовий квиток НОМЕР_1 внесені відповідні записи, а саме: у п.29 особливих відміток зазначено, що 27 вересня 2022 року ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 визнано непридатним до військової служби з подальшим виключенням із військового обліку на підставі графи 2, ст. 13А, ст. 39Б наказу МОУ від 14.08.2008 № 402, також у розділі VIII військового квитка є відмітка про виключення з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 від 27.09.2022 року за ст. 37 п.6 пп. 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». 
17 лютого 2026 року, з метою перевірки актуальних даних у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, позивач оновив додаток Резерв+, у якому отримав електронний ВОД, дані якого не відповідають дійсним даним, а саме зазначено перебування позивача на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 та не вірно зазначено статус військового обліку: на обліку та категорія обліку - військовозобов`язаний, а також зовсім не зазначена підстава виключення: постанова ВЛК та дата ВЛК.
Позивач 17 лютого 2026 року звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_7 з заявою про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо непридатності позивача до проходження військової служби з виключенням з військового обліку.
25.02.2026 на електронну адресу позивача надійшла відповідь від ІНФОРМАЦІЯ_7 , якою відмовлено у задоволенні заяви. 
Позивач зазначає, що відповідачем всупереч положень Порядку № 94 не внесено виправлення недостовірних відомостей в Реєстрі, а також відомостей про виключення позивача з Реєстру військовозобов`язаних.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невнесення до Реєстру відомостей про виключення позивача з військового обліку, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою від 03 березня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
01.04.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позову з таких підстав.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16 серпня 2024 року № 932 затверджено Порядок реалізації експериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі – Порядок), яким реалізовано механізм автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - експериментальний проект) шляхом електронної інформаційної взаємодії між національними електронними інформаційними ресурсами у цілях національної безпеки та оборони України. 
Відповідно до п.17 вищезазначеного Порядку взяття на військовий облік громадян України, зазначених у пунктах 13 і 14 цього Порядку, здійснюється територіальним центром комплектування та соціальної підтримки (далі – ТЦК та СП) за зареєстрованим/задекларованим їх місцем проживання, а у разі, коли місце проживання не зареєстроване/не задеклароване, - територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, визначеними Генеральним штабом Збройних Сил. Крім того, відповідно до абз.2 п.7 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 Генеральний штаб Збройних Сил встановлює особливості ведення військового обліку територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки. 
На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 , автоматично, рішенням вищого штабу, зараховано на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_7 (шляхом внесення даних в електронну систему Єдиного державного реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг»).
Водночас, Постановою КМУ № 932 від 16 серпня 2024 року вказано: Міністерству оборони протягом 10 робочих днів з дня отримання від Адміністрації Державної прикордонної служби відомостей про громадян України чоловічої статі віком від 16 до 60 років забезпечити внесення записів або змін до записів в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до ч.4 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_1 рекомендовано встати на військовий облік за місцем фактичного проживання. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 рішень щодо взяття ОСОБА_1 на військовий облік не приймалося. На теперішній час ІНФОРМАЦІЯ_2 не має сформованої облікової документації (медичної документації, висновків ВЛК та іншого) на громадянина ОСОБА_1 , прийняття будь-яких рішень не є можливим, копій наданих документів недостатньо для прийняття рішення про виключення громадянина з військового обліку. 
Відповідач зазначає, що з метою врегулювання питання виключення з військового обліку ОСОБА_1 рекомендовано встати на військовий облік за місцем фактичного проживання, що відповідає вимогам ч.3 ст.33, ч.4 ст.37, п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за якими повинні діяти громадяни України, а саме будучи військовозобов`язаними громадяни України повинні стати на військовий облік за місцем фактичного проживання, де можливо вирішити питання про виключення з військового обліку за сформованими матеріалами військового обліку. Наданих копій документів ОСОБА_1 не достатньо для вирішення питання про виключення з військового обліку. Водночас приписи Постанови КМУ № 932 від 16 серпня 2024 року не надають повноважень ІНФОРМАЦІЯ_2 приймати рішення про виключення громадян узятих на військовий облік у ході її виконання.
На підставі викладеного, відповідач у задоволенні позовних вимог просить відмовити.
02.04.2026 позивач надав відповідь на відзив, в якій вказав, що вважає доводи відповідача у відзиві на позовну заяву необґрунтованими, позов просить задовольнити. 
Дослідивши матеріали справи в електронній формі та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.
ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) відповідно до довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_8 від 27.09.2022 №321 пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією 27 вересня 2022 року, за результатом проведення якого встановлений діагноз: Цукровий діабет 2 тип, важка форма в ст.субкомпенсацїї; гіпертонічна хвороба 2 ст., ризик 4, кризовий перебіг, СН І ст, ФК І ст. На підставі ст. 13А; ст. 39Б графи ІІ, визнаний непридатним до військової служби із подальшим виключенням з військового-обліку.
У військовому квитку позивача серії НОМЕР_1 від 10.06.1987 у п.29 розділу ІХ наявний запис: 27 вересня 2022 року ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 визнаний непридатним до військової служби з подальшим виключенням із військового обліку на підставі графи 2, ст. 13А, ст. 39Б наказу МОУ від 14.08.2008 № 402, також у розділі VIII військового квитка наявний запис (штамп): «Виключений з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 27.09.2022» за ст. 37, п.6, пп. 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Згідно із військово-обліковим документом, сформованим 17 лютого 2026 року у застосунку «Резерв+», ОСОБА_1 перебуває на обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_6 ; категорія обліку: військовозобов`язаний; порушення правил військового обліку.
ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_7 із заявою від 17 лютого 2026 року про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо встановленої непридатності до проходження військової служби за станом здоров`я з виключенням його з військового обліку.
Разом із заявою позивачем надано копії: паспорта громадянина України; РНОКПП; довідки військово-лікарської комісії від 27.09.2022 №321; військово-облікового документа НУ № 9818984.
Листом від 25.02.2026 №ЩТ/975 ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено, що в ході реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 16 серпня 2024 року № 932 ОСОБА_1 , автоматично, рішенням вищого штабу, взято на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідно до даних Єдиного державного реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг») ОСОБА_1 є військовозобов`язаним. Запропоновано особисто з`явитися з оригіналами документів до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем фактичного проживання (реєстрації), де ініціювати виконання процедури взяття на військовий облік.
Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ).
Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно з частиною восьмою статті 2 Закону № 2232-XII виконання військового обов`язку в запасі полягає в дотриманні військовозобов`язаними порядку і правил військового обліку, проходженні зборів для збереження та вдосконалення знань, навичок і умінь, необхідних для виконання обов`язків військової служби в особливий період.
На підставі частин першої, третьої та четвертої статті 33 Закону № 2232-XII військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Військовий облік військовозобов`язаних та резервістів за призначенням поділяється на загальний і спеціальний.
Частиною п`ятою статті 33 Закону № 2232-ХІІ визначено, що військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини першої статті 34 Закону № 2232-ХІІ персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
На виконання ч.5 ст.33 Закону № 2232-ХІІ Кабінет Міністрів України затвердив Порядок організації ведення військового обліку військовозобов`язаних, призовників та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі - Порядок № 1487), пунктом другим якого визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно з пунктом 6 Порядку № 1487 головною вимогою до системи військового обліку є постійне забезпечення повноти та достовірності даних, що визначають кількісний склад та якісний стан призовників і військовозобов`язаних.
На підставі пункту 20 Порядку № 1487 військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів. Для внесення запису/актуалізації даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ними надаються персональні дані відповідно до вимог Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" .
Пунктом 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку № 1487) установлено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 16.03.2017 № 1951-VIII «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (далі - Закон №1951-VIII) Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 1951-VIII основними завданнями Реєстру є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку.
На підставі частин восьмої та дев`ятої статті 5 Закону № 1951-VIII органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Права та обов`язки призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначені ст. Закону № 1951-VIII, до яких віднесено, що призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: 1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; 2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Приписами пунктів 1, 8, 9, 11 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року за № 154, визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та м. Севастополі, інших містах, районах, районах у містах. Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки). Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міноборони.
Завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та м. Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів з приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил, ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; забезпечують захист цілісності бази Реєстру, його апаратного та програмного забезпечення, достовірності даних Реєстру, захист від несанкціонованого доступу, незаконного використання, копіювання, спотворення, знищення даних Реєстру, безпеку персональних даних відповідно до Законів України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах», «Про захист персональних даних» та міжнародних договорів у сфері захисту інформації, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.
Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, зокрема: організовують з визначеною періодичністю (цілодобово під час проведення мобілізації та/або у період воєнного стану) проведення медичних оглядів та психологічних обстежень військово-лікарськими комісіями військовозобов`язаних і резервістів; оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних; забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних відповідно до законодавства та в порядку, визначеному Міноборони; надають громадянам України інформацію відповідно до статті 9 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» шляхом взаємодії (обміну інформацією) через інформаційні (інформаційно-телекомунікаційні) системи Мінцифри в порядку, визначеному спільним наказом Мінцифри з Міноборони.
Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1951-VIII держателем Реєстру є Міністерство оборони України (Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.
Згідно з частиною п`ятою статті 5 Закону № 1951-VIII органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є: уповноважений орган адміністрування держателя Реєстру; оперативні командування; територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя; Центральне управління Служби безпеки України; відповідні підрозділи розвідувальних органів України.
Як визначено частинами восьмою та дев`ятою статті 5 Закону № 1951-VIII органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.
Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
З урахуванням зазначеного, відповідач є органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та повинен забезпечувати актуалізацію його бази даних.
З метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.
Відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
На підставі пункту 1.1 глави 2 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Медичний огляд проводиться ВЛК, крім іншого, з метою визначення придатності до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).
На момент виникнення спірних правовідносин, а саме дату проходження позивачем ВЛК (27 вересня 2022 року), діяло Положення № 402 в редакції від 16.04.2021, пункт 22.5 якого передбачав, що у воєнний час на офіцерів запасу, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку складається свідоцтво про хворобу.
У всіх інших випадках у особливий період постанова ВЛК оформляється довідкою ВЛК. У воєнний час довідка на контроль у штатну ВЛК не направляється.
При чому, у разі потреби військовослужбовця у звільненні від службових обов`язків або у відпустці за станом здоров`я довідка повинна була реалізованою негайно.
Як свідчать матеріали справи, за результатами проходження позивачем військово-лікарської комісії 27 вересня 2022 року було винесено постанову ВЛК, оформлену довідкою №321 від 27.09.2022, якою на підставі ст. 13А; ст. 39Б графи ІІ Розкладу хвороб станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві, який є додатком № 1 до «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», визнаний непридатним до військової служби із подальшим виключенням з військового-обліку.
Вказану постанову ВЛК (довідку) було реалізовано негайно та у військовому квитку позивача серії НОМЕР_1 на сторінці 26 розділу розділі VIII зазначено: «Виключений з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 27.09.2022 за ст. 37 п.6 пп.3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до пункту 2 постанови КМУ від 16 травня 2024 року № 559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа» військово-облікові документи, оформлені до набрання чинності цією постановою, вважаються дійсними на всій території України до видачі військово-облікового документа нового зразка.
Суду не надано доказів спростування висновків ВЛК, викладених у постанові, оформленій довідкою №321 від 27.09.2022, або відомостей щодо проведення перевірки компетентними органами правомірності видачі довідки, або доказів її скасування.
Також, відповідачем не надано будь-яких доказів, що встановлений 27.09.2022 в результаті медичного огляду позивача діагноз не був підставою для визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, а неправильне оформлення постанови ВЛК від 27.09.2022 будь-яким чином вплинуло на вказані обставини.
Відповідачем не заперечується, що за результатами проходження позивачем ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби оформлена довідка №321 від 27.09.2022 про непридатність позивача до військової служби із виключенням останнього з військового обліку, яка була реалізованою шляхом внесення уповноваженою особою відповідача відповідних записів у військовий квиток позивача.
Як уже зазначалось, відповідачем не надано доказів, що довідка ВЛК № 321 від 27.09.2022 та рішення/запис про виключення позивача з військового обліку були скасовані (визнані нечинними) у встановленому законодавством порядку.
Враховуючи наведене, відсутні підстави для невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» відомостей про проходження позивачем ВЛК, визнання його непридатним до військової служби та подальше виключення з військового обліку.
Також, відповідно до частини першої статті 34 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», персонально-якісний облік призовників і військовозобов`язаних передбачає облік відомостей (біографічні дані, стан здоров`я, результати співбесід тощо) щодо призовників і військовозобов`язаних, які узагальнюються в особових справах призовників або в облікових картках військовозобов`язаних та реєструються в Єдиному державному реєстрі військовозобов`язаних. Ведення персонально-якісного обліку покладається на районні (міські) військові комісаріати.
Такі відомості щодо позивача відповідачем внесені не були, що є порушенням Порядку організації та ведення військового обліку, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».
Щодо тверджень відповідача про необхідність надання позивачем оригіналів документів суд зазначає, що згідно з положеннями Порядку № 1487, відповідальними за організацію та забезпечення зберігання облікової документації військовозобов`язаних, персональних даних, які в них містяться, збереження підтвердних документів, що стали підставою для виключення з військового обліку військовозобов`язаних, а також своєчасне внесення даних про військовозобов`язаного, у тому числі й про виключення з військового обліку із зазначенням підстав, до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, є саме територіальні центри комплектування та соціальної підтримки громадян.
Також суд вважає, що тягар настання несприятливих наслідків через невиконання (не належне виконання) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки своїх обов`язків, у тому числі й щодо своєчасного внесення даних про військовозобов`язаного до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, не може покладатися на позивача та створювати для нього додаткові обов`язки.
За наведених обставин суд погоджується з твердженнями представника позивача, що відповідач мав внести відповідні відомості до Реєстру про непридатність позивача до військової служби та виключення його з військового обліку на підставі підпункту 3 пункту 6 статті 37 Закону № 2232-XII за письмовою заявою позивача на підставі наданих ним документів.
За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем допущено бездіяльність щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення ОСОБА_1 з військового обліку за заявою від 17 лютого 2026 року на підставі наданих разом із заявою документів.
Тому суд вважає за необхідне визнати таку бездіяльність протиправною та, як наслідок, зобов`язати відповідача внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію щодо непридатності позивача до проходження військової служби з виключенням з військового обліку.
За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Враховуючи встановлені обставини, зважаючи на нормативне врегулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.
Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Частиною восьмою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачено судовий збір у розмірі 1064,96 грн.
Зважаючи, що позов підлягає задоволенню, а також, що цей спір виник внаслідок неправомірних дій (бездіяльності) відповідача, суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1064,96 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 9, 72, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про непридатність ОСОБА_1 до проходження військової служби з виключенням з військового обліку.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про непридатність ОСОБА_1 до проходження військової служби з виключенням його з військового обліку, відповідно до інформації, що зазначена у військовому квитку серії НОМЕР_1 від 10.06.1987, довідки військово-лікарської комісії 27.09.2022 №321. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1064,96 грн (одна тисяча шістдесят чотири гривні 96 коп.).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Суддя 	О.В. Захарова