Справа №567/2083/25
Провадження №2/567/197/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2026 року 	м. Острог	

Острозький районний суд Рівненської області у складі:
головуючий суддя - Венгерчук А.О. 
секретар - Дем`янчук Н.В.

з участю
представника позивача - адвоката Штогрін В.С.  
представника третьої особи - Баталової Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області, про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до  ОСОБА_2  про позбавлення батьківських прав. 
В обґрунтування позову зазначає, що він та відповідачка являються батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у свідоцтві про народження якого матір`ю вказана ОСОБА_2 , а батьком - ОСОБА_1 , відомості про якого було внесено за його заявою, оскільки батьки дитини не перебували в шлюбі.
Вказує, що відповідачка зловживає спиртними напоями, вихованням дитини не займається. Зазначає, що відповідачка не виконує покладені на неї батьківські обов`язки, не цікавиться життям дитини, участі у її вихованні не приймає, не піклується про стан її здоров`я та духовний розвиток.
В зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків, відповідачка неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності.
Відповідачка також не приймає належної участі і у матеріальному утриманні дитини. Вихованням та матеріальним утриманням дитини займається виключно позивач, який не чинить жодних перешкод у спілкуванні відповідачки з дитиною. 
Вважає, що відповідачка самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання сина свідомо нехтує ним, що полягає у тому, що вона не піклується про його фізичний та духовний розвиток, його підготовку до самостійного життя, не спілкується з ним, не виявляє інтересу до життя дитини, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, будь-якої участі у її вихованні не бере. Зв`язок між відповідачкою та дитиною повністю втрачений та відповідачка не робить жодних дій для його відновлення. Відсутні будь-які непереборні обставини, які б створювали перешкоди у виконання відповідачкою батьківських обов`язків відносно сина ОСОБА_3 .
Така умисна поведінка відповідачки, свідоме нехтування нею своїх батьківських обов`язків з виховання малолітнього сина негативно впливає на його психіку, суперечить інтересам дитини та порушує законні права.
Враховуючи наведене, вважає, що ОСОБА_2 повинна бути позбавлена батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що й спонукало позивача звернутися до суду з вищевказаним позовом.
Ухвалою суду від 03.12.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 02.02.2026 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні.
Представник позивача – адвокат Штогрін В.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просила суд їх задовольнити та позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Пояснила, що відповідачка ОСОБА_2 вихованням та утриманням свого малолітнього сина не займалася та не займається, проживає окремо від позивача та дитини, не відвідувала та не цікавилася життям та здоров`ям дитини, належним чином не утримує дитину, не цікавився необхідністю участі у додаткових витратах. Зв`язок як матері та дитини між ними повністю втрачений, та відповідачка не робить жодних спроб для відновлення стосунків. Просила позов задовольнити в повному обсязі. 
Відповідачка  ОСОБА_2  в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, правом подати до суду відзив на позовну заяву не скористалася. 
Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області Баталова Т.О. в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування та не заперечила щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Пояснила, що відповідачка не зверталася в службу у справах дітей з приводу вчинення їй будь-яких перешкод у спілкуванні та вихованні дитини. Також зазначила, що для ОСОБА_2 було надано випробувальний термін для виправлення, однак вона своєї поведінки не виправила, продовжила зловживати алкогольними напоями та залишати дитину без нагляду та належного догляду, вчиняла сварки та бійки зі своєю матір`ю в присутності сина.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що позивач ОСОБА_1 є її сином, та останній має з ОСОБА_2 спільного сина ОСОБА_3 . Вказала, що матір дитини ОСОБА_2 тривалий час участі у вихованні дитини не приймає, не цікавиться його здоров`ям, навчанням, розвитком, участі у матеріальному забезпеченні дитини не приймає, дитиною опікується виключно ОСОБА_1 та вона. Зазначила, що родинні стосунки з дитиною відповідачка не підтримує, окрім того зловживала алкогольними напоями. Пояснила, що її син ОСОБА_1 належним чином матеріально забезпечує дитину, виховує сина та створив необхідні умови для його проживання та відпочинку. На її думку, поведінка ОСОБА_2 вказує на те, що батьківських обов`язків вона не виконує.
Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області, покази свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне.
З матеріалів справи та доводів позивача судом встановлено, що у позивача та відповідачки народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 09.02.2024 та актовим записом про народження, згідно яких матір`ю дитини є відповідачка ОСОБА_2 , а батьком - ОСОБА_1 .
Згідно актів обстеження від 10.04.2024р., 15.04.2024р., 16.04.2024р. ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_1 . Проведеною перевіркою встановлено, що ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями та ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо малолітнього сина ОСОБА_3 .
Згідно акту обстеження від 30.10.2025 малолітній ОСОБА_3 проживає в АДРЕСА_2 без реєстрації в родині батька ОСОБА_1 . Для дитини створено всі належні умови для проживання. 
Згідно повідомлення Острозького відділу ДВС у Рівненському районі Рівненської області від 18.11.2025 №25466, копій виконавчих листів вбачається, що з ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання старших дітей : ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в розмірі 1/3 частини її заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.07.2012 та до досягнення старшою дитиною повноліття. Станом на 18.11.2025 заборгованість по аліментах складає 167 883,24 грн.
Згідно постанов Острозького районного суду від 13.08.2025, 26.06.2025 встановлено, що ОСОБА_2 притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1, 2 ст.184 КУпАП за ухилення від належного виконання батьківських обов`язків щодо малолітнього сина ОСОБА_3 .
Відповідно до характеристики Острозької міської ради від 05.03.2024 ОСОБА_2 з місцем проживання характеризується посередньо. Позбавлена батьківських прав по відношенню до двох старших дітей. Зі слів сусідів періодично зловживає алкогольними напоями.
Згідно повідомлення Оженинського ліцею ім. Т.Г. Шевченка ОСОБА_3 відвідує дошкільний навчальний заклад не регулярно. Мати ОСОБА_2 приводила і забирала дитину в дошкільний заклад вчасно, завжди у тверезому стані. Часто дитину приводила і забирала бабуся – ОСОБА_7 . Зацікавленість у вихованні сина мати проявляла не постійно.
Згідно виписки з медичної карти амбулаторного(стаціонарного хворого) № 3982 ОСОБА_2 встановлено діагноз: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром активної залежності. Алкогольне сп`яніння.
У зв`язку з категоричною відмовою від лікування пацієнтку виписано зі стаціонару в той же день - 03.11.2025.
Згідно акту оцінки потреб сім`ї ОСОБА_8 (матері ОСОБА_2 ) вбачається, що ОСОБА_8 сама виховує онуків, її дочка ОСОБА_2 не виконує свої батьківські обов`язки, вживає спиртні напої, вчиняє сварки та бійки зі своєю матір`ю у присутності малолітнього сина ОСОБА_3 .
З дослідженого судом висновку органу опіки та піклування Острозької міської ради Рівненської області №34 від 20.01.2026р. вбачається, що вивчивши ставлення матері до виконання своїх батьківських обов`язків та інші обставини, що мають істотне значення, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини та діючи в інтересах дитини, орган опіки та піклування вбачає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З доводів позивача та досліджених судом доказів встановлено, що відповідачка, яка є матір`ю малолітнього ОСОБА_3 , не піклується про стан його здоров`я, фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, лікуванням, умовами проживання, що негативно впливає на фізичний та духовний розвиток дитини, як складову виховання. Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. 
Одночасно з матеріалів справи вбачається, що неналежна поведінка відповідачки щодо участі у вихованні, утриманні, забезпеченні належних та безпечних умов життя свого малолітнього сина має місце на протязі тривалого періоду часу. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка повністю самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків. Вона не бере належної участі в утриманні сина, у його вихованні та розвитку, не цікавиться його життям, здоров`ям та не виявляє будь-якого інтересу до дитини.
Після звернення позивача до суду з вищевказаним позовом відповідачка продовжує свідомо ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків, та будь-яких перешкод з боку позивача для відповідачки у спілкуванні, вихованні та розвитку сина судом не встановлено, бажання щодо налагодження стосунків з сином відповідачка не виявляє, а тому за висновком органу опіки та піклування було прийнято рішення про доцільність позбавлення її батьківських прав стосовно її малолітнього сина ОСОБА_3 .
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка не докладає належних зусиль для того, щоб брати належну участь у житті свого сина.
Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402 від 26.04.2001р. кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно статті 12 цього Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. 
Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він : 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Відповідно до п.п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Слід зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку, а саме виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки мати або батько маючи реальну можливість виконати такий обов`язок, не вчиняють відповідних дій, та судом було достовірно встановлено, що відповідачка, за відсутності у неї для цього будь-яких об`єктивних причин, перешкод чи труднощів, ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього сина  ОСОБА_3 , та суд прийшов до таких висновків виходячи з наступного.
З письмових доказів, досліджених судом, встановлено, що відповідачка, яка є матір`ю малолітнього  ОСОБА_3 , не виявляє щодо дитини батьківського піклування, не турбується про його здоров`я, фізичний і духовний розвиток, не забезпечувала необхідним харчуванням, лікуванням, умовами проживання, що негативно впливає на фізичний та духовний розвиток дитини, як складову її виховання. Зазначені обставини у сукупності свідчать про те, що відповідачка ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що вказує на наявність підстав, передбачених ст.164 СК України, для позбавлення відповідачки батьківських прав. 
Одночасно з матеріалів справи вбачається, що неналежна поведінка відповідачки щодо участі у вихованні, утриманні, забезпеченні належних та безпечних умов життя свого сина має місце на протязі тривалого періоду часу. В судовому засіданні встановлено, що матір неналежно виконує свої батьківські обов`язки. Вона не бере участі в утриманні, вихованні та розвитку свого сина, не цікавиться його життям, здоров`ям, навчанням. 
На даний момент відповідачка продовжує свідомо ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків, бажання змінити ставлення до малолітнього сина не висловлює. 
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка неналежним чином приймає участь в утриманні та вихованні сина та не докладає для цього жодних зусиль.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини (рішення у справі "Хант проти України" від 07.12.2006, рішення у справі Olsson V. Sweden (№2) від 27.11.1992) вказує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
В іншій справі Європейський суд з прав людини (рішення у справі «Савіни проти України» від 18.12.2008 р.) зазначає, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. 
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях акцентував увагу, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.
В судовому засіданні встановлено, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, своє ставлення до виховання малолітнього сина не змінила, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не цікавиться його життям, не піклується про стан його здоров`я, не надає дитині доступу до культурних та інших цінностей. 
ОСОБА_2 в службу у справах дітей із заявою про те, що їй перешкоджають спілкуватися з сином, не зверталася. 
При цьому, наведені вище обставини дають підстави суду дійти висновку, що відповідачка не має бажання та не спроможна виконувати батьківські функції щодо свого малолітнього сина.
Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка свідомо ухиляється тривалий час від виконання своїх батьківських обов`язків, що у відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення батьківських прав.
З урахуванням вище встановлених обставин суд погоджується з висновком органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідачки батьківських прав, оскільки обставини наведені у такому висновку знайшли своє підтвердження у доказах, досліджених судом.
Враховуючи положення ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України у відповідності до яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, суд вбачає фактичні та правові підстави для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , а відтак суд доходить до висновку про задоволення позову.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.164, 166, СК України, ст.ст.12, 76, 81, 83, 89, 141, 259, 263 - 265, 354 ЦПК України, - 

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: служба у справах дітей виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області (місцезнаходження: м. Острог просп.Незалежності, 14 Рівненської області, ЄДРПОУ 34070793), про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 25.03.2026.
Суддя Острозького районного суду	Венгерчук А.О.