Справа № 514/1698/25
Номер провадження № 2/521/2779/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)
17 березня 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді: Шевчук Н.О.,
секретаря судового засідання: Жекової А.О.

за участю учасників справи:
від Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» - не з`явився;
від ОСОБА_1 - не з`явився.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Садова, 31/33, ЄДРПОУ:43311346) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог позовної заяви.

 
У листопаді 2025 року через підсистему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулося до Тарутинського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №71261377 від 21.05.2025 року у загальному розмірі 16910 грн., а також про стягнення витрат зі сплати судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрат на правничу допомогу у розмірі 4500 грн.
 
Зокрема, позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.05.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у кредит №71261377, умовами якого встановлено, що Кредитодавець надає Позичальнику кредит в розмірі 9500 грн., строком на 30 днів (з 21.05.2025 по 19.06.2025 роки), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,5 %, які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 1425 грн.). У разі порушення Позичальником/Відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4% за понадстрокове коистування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування.
 
За доводами позивача, кредитодавець зобов`язання за Договором про надання коштів у кредит №71261377 від 21.05.2025 року виконав у повному обсязі, передав Позичальнику грошові кошти у розмірі 9500 грн., шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_2 , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС».
 
У подальшому, як зазначено позивачем, 16.10.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладений Договір факторингу № 16/10/25 за умовами якого позивач набув права грошової вимоги до боржників, у тому числі за Договором про надання коштів у кредит №71261377 від 21.05.2025 року.
 
Відтак, враховуючи те, що відповідач свої зобов`язання за Договором про надання коштів у кредит №71261377 від 21.05.2025 року не виконав, ані перед первісним позичальником, ані перед фактором, позивач вважає, що з відповідача на користь позивача належить до стягнення заборгованість у загальному розмірі 16910 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 9500 грн., заборгованість за відсотками - 1425 грн., заборгованість за комісією - 1425 грн., заборгованість за процентами нарахованими за понадстрокове користування - 4560 грн.

 
Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

 
Ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 19.12.2025 року справу №514/1698/25 передано за підсудністю до Хаджибейського районного суду міста Одеси.
 
Після надходження справи, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України.
 
Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 21.01.2026 року у справі №514/1698/25 було відкрито провадження, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні з викликом сторін; витребувано від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію, що містить банківську таємницю.
 
17.02.2026 року (вх.10486) на адресу суду на виконання ухвали суду від 21.01.2026 року, від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшла витребувана інформація.
 
Від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства не є перешкодою для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.
 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, 02.03.2026 року (вх.№13614) скерував до суду заяву, щодо підтримання позовних вимог, також просив розглядати справу за його відсутності, крім того зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, яке судом розглянуте та задоволене.
 
Відповідач  ОСОБА_1 повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин. Про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями наявними у матеріалах справи (відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК), які направлялися на адресу відповідача, з огляду на що, суд приходить до переконання про можливість розглянути справу за відсутності відповідача, згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалити заочне рішення.
 
Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку.
 
Суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
 
Згідно до п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
 
Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на сайті Хаджибейського районного суду міста Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.
 
Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
 
Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.
 
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
 
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
 
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
 
Отже, у зв`язку із тим, що судом створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.
 
Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
 
Отже, суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі письмових матеріалів.
 
Згідно приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
 
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд зазначає про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з відмовою в іншій частині, враховуючи таке.

 
Фактичні обставини, встановлені судом.

 
21.05.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у кредит №71261377, який відповідачем було підписано електронним підписом 85241.
 
Відповідно до п.2.2.1. Договору, сума кредиту - 9500 грн.
 
Відповідно до п.2.2.2. Договору, строк кредитування/строк договору - 30 днів.
 
Відповідно до п.2.2.3. Договору, процентна ставка/день - 0,500% (фіксована).
 
Відповідно до п.2.2.4. Договору, комісія за надання кредиту - 15% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 1425 грн.).
 
Відповідно до п.2.3. Договору, ставки, визначені цим пунктом є незмінними протягом всього строку кредиту та можуть бути змінені виключно на підставі укладеної між Кредитодовцем та Позичальником додаткової угоди до Договору. Протягом строку дії Договору тарифи та комісії за фінансовою послугою, а також за додатковими та/або супутніми послугаит Кредитодавця чи третіх осіб, що надаються під час укладення Договору (якщо такі передбачені умовами Договору), залишаються незмінними. Тарифи та комісії за фінансовою послугою, а також за додатковими та/або супутніми послугами Кредитодавця чи третіх осіб, що надаються під час укладення Договору (якщо такі передбачені умовами Договору) можуть бути змінені виключно на підставі додаткової угоди, яка укладається між Позичальником та Кредитодавцем.
 
Відповідно до п.7.1. Договору, Позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження Строку кредитування або строку виплати Кредиту, установлених цим Договором (Пролонгація) на підставі поданого до Кредитодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосування одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання.
 
Додатком №1 до Договору № 71261377 від 21.05.2025 року сторони погодили Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, де загальна вартість кредиту складає 12350 грн.
 
Згідно довідки про ідентифікацію вбачається, що 21.05.2025 року 00:21:23 Товариство з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" на електронну пошту vladimerv30@gmail.com направлено однаразовий ідентифікатор 85241.
 
Згідно листа №16/10/25-17202 від 16.10.2025 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на банківський рахунок Відповідача на підставі платіжної інструкції 391e2b24-f8c1-4645-a1c4-4bdfd72e5ac8 (кошти перераховані за посередництвом платіжної установи) перераховано кошти на виконання умов Договору кредиту №71261377.
 
Згідно довідки № КД-000064165 від 17.10.2025 року ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» (Компанія), підтвердило прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 року, укладеного між Компанією та та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції, зокрема 21.05.2025 року, сума 9500 грн. за номером платіжної картки № НОМЕР_2 , номер платежу 391e2b24-f8c1-4645-a1c4-4bdfd72e5ac8. 
 
Згідно розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» станом на 16.10.2025 року, заборговваність відповідача складає у загальному розмірі 16910 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 9500 грн., заборгованість за відсотками - 1425 грн., заборгованість за комісією - 1425 грн., заборгованість за процентами нарахованими за понадстрокове користування - 4560 грн.
 
16.10.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було укладено Договір факторингу № 16/10/25, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту №71261377 від 21.05.2025 року.
 
Так, згідно п.2.1.3. перехід від Клієнта до Фактора права вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги, після чого Позивач/Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу (день підписання реєстру прав вимог). Підписаний сторонами Реєстр прав вимог в паперовому/електронному вигляді - є невідємною частиною цього Договору та підтверджує факт переходу від Клієнта/Кредитодавця до Фактора/Позивача вимоги. [Момент переходу права грошової вимоги до Позивача - є день підписання відповідного Реєстру прав вимоги].
 
Відповідно до Реєстру прав вимог №16/10/25-01 від 16.10.2025 року - Кредитодавець/Клієнт відступив Фактору/Позивачу право вимоги заборгованостей до Боржників на умовах передбачених Договором факторингу №16/10/25 від 16.10.2025 року в тому числі до Відповідача в сумі 16910 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 9500 грн., заборгованість за відсотками - 1425 грн., заборгованість за комісією - 1425 грн., заборгованість за процентами нарахованими за понадстрокове користування - 4560 грн. 
 
Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем за кредитним договором №71261377 від 21.05.2025 року, сума заборгованості станом на 04.11.2025 року складає 16910 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 9500 грн., заборгованість за відсотками - 1425 грн., заборгованість за комісією - 1425 грн., заборгованість за процентами нарахованими за понадстрокове користування - 4560 грн.
 
Згідно відповіді від 17.02.2026 року (вх.№10486), яка надійшла на адресу суду на виконання ухвали суду від 21.01.2026 року від АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що на ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 .
 
Крім того з виписки по договору, 21.05..2025 року на карту № НОМЕР_3 . здійснено переказ коштів у сумі 9500 грн.
 
Доказів погашення заборгованості ані первісному кредитору , ані позивачу з боку відповідача матеріали справи не містять.
 
Також, інших письмових доказів стосовно спірних правовідносин, які виникли між сторонами, матеріали справи не містять.
 
Окрім наведеного, на підтвердження надання правничої допомоги позивачу до матеріалів позовної заяви додано договір про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025 року, акт прийому - передачі виконаних робіт, що є додатком №1 до договору №25-08/25/ФП від 25.08.2025 року, витяг з акту про приймання -передачі наданої правничої допомоги №6ФП від 23.10.2025 року, відповідно до якого встановлено види виконаних робіт адвокатом на загальну суму 4500 грн.
 
Предметом спору у даній справі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для стягнення з відповідача на користь позивача нарахованої останнім суми заборгованості за кредитним договором.

 
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

 
За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 ЦК України. За приписами ч. 2 цієї ж статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
 
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
 
Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
 
Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
 
Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
 
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
 
За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
 
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
 
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
 
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
 
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
 
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
 
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
 
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
 
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
 
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
 
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
 
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
 
Відповідно до ч. 1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
 
Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено: "Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. "
 
Судом, при розгляді справи також, приймаються до уваги висновки зроблені Верховним Судом України в постанові від 23.03.2020 року (справа № 404/502/18), згідно яких боржник, що отримав повідомлення про передачу прав вимоги за договором не звільняється обов`язку погашення заборгованості, повідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє останнього від обов`язку щодо погашення заборгованості.
 
Судом у даній справі встановлено, що 21.05.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у кредит №71261377, умовами якого встановлено, що Кредитодавець надає Позичальнику кредит в розмірі 9500 грн., строком на 30 днів (з 21.05.2025 по 19.06.2025 роки), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,5 %, які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 1425 грн.). У разі порушення Позичальником/Відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4% за понадстрокове коистування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування.
 
Згідно довідки № КД-000064165 від 17.10.2025 року ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» (Компанія), підтвердило прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 року, укладеного між Компанією та та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції, зокрема 21.05.2025 року, сума 9500 грн. за номером платіжної картки № НОМЕР_2 , номер платежу 391e2b24-f8c1-4645-a1c4-4bdfd72e5ac8.
 
Таким чином, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало ОСОБА_1 кредит у розмірі, встановленому кредитним договором №71261377 від 21.05.2025 року.
 
Судом встановлено, що 16.10.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було укладено Договір факторингу № 16/10/25, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту №71261377 від 21.05.2025 року.
 
Станом на день подання позову, заборгованість відповідача за кредитним договором №71261377 від 21.05.2025 року становить у загальному розмірі 16910 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 9500 грн., заборгованість за відсотками - 1425 грн., заборгованість за комісією - 1425 грн., заборгованість за процентами нарахованими за понадстрокове користування - 4560 грн.
 
Отже, спірні правовідносини стосуються повернення отриманого фізичною особою кредиту, який отриманий у фінансовій установі.
 
Так, як встановлено судом, відповідач ухилився від виконання взятих на себе зобов`язань за договором, внаслідок чого у нього утворилась нарахована позивачем заборгованість у загальному розмірі 16910 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 9500 грн., заборгованість за відсотками - 1425 грн., заборгованість за комісією - 1425 грн., заборгованість за процентами нарахованими за понадстрокове користування - 4560 грн., що підтверджується довідкою - розрахунком, наданою позивачем за кредитним договором №71261377 від 21.05.2025 року.
 
З огляду на вказане, суд вважає, що наявні підстави вважати, що ОСОБА_1 умови взятого на себе кредитного зобов`язання не виконав, що виявилося у неповерненні фактично отриманих кредитних коштів, що стало наслідком звернення позивача до суду за захистом своїх прав та інтересів.
 
Отже, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в межах кредитного ліміту в добровільному порядку ані первісному кредитору, ані позивачу не повернуті, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, яка визначає, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь - який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до переконання, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині стягнення основної суми заборгованості у розмірі - 9500 грн., процентів - 1425 грн. потребують задоволення. При цьому, суд зазначає що зворотного суду відповідачем не доведено належними та допустимими доказами.
 
Водночас, щодо нарахованої позивачем до сплати відповідачем комісії, суд зазначає таке.
 
Судом встановлено, що відповідно до п. 2.2.4. Договору комісія за надання кредиту становить 15% від суми наданого Кредиту.
 
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. 
 
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. 
 
Відповідно до ч.1, 2 ст. 11 вказаного закону, після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. 
 
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
 
Положення ч.1,2,5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
 
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
 
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
 
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
 
Згідно з абзацами другим та третім частини четвертої статті 11 Закону України Про захист прав споживачів (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки, комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі.
 
Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
 
Відповідно до ч.8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент укладення спірного договору) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.
 
Крім того, відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.
 
Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України Про захист прав споживачів у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) підтверджено, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України Про захист прав споживачів з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.
 
Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 (у редакції, чинній на момент укладення спірного кредитного договору), банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).
 
Відтак, враховуючи аналіз змісту кредитного договору, та те, що в ньому не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які товариством встановлена комісія, вимоги позовної заяви в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми комісії у розмірі 1425 грн. задоволення не потребують.
 
Щодо нарахованих процентів за понадстрокове користування кредитом у розмірі 4560 грн., суд зазначає таке.
 
Згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
 
Щодо договору про надання коштів у кредит №71261377 від 21.05.2025 року в розмірі 9500 грн, суд дійшов висновку, що згідно п. 2.2.1 - п. 2.2.4 цього Договору, наданий кредит в розмірі 9500 грн, строк договору 30 днів, процентна ставка/день 0,500% (фіксована); комісія за надання кредиту 15% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 1425 грн.
 
Дата надання кредиту - 21.05.2025 року, дата повернення кредиту - 19.06.2025 року, денна процентна ставка - 1%; процентна ставка за понадстрокове користування - 4%; пеня - 4%, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 2617,16%; орієнтовна загальна вартість кредиту - 12350 грн., загальні витрати за кредиом - 2850 грн. 
 
Як вбачається з Додатку №1 до про надання коштів у кредит №71261377 від 21.05.2025 року, сторони погодили таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальну річну процентну ставку за договором про споживчий кредит, де сума кредиту 9500 грн, строк договору 30 днів, загальна вартість кредиту - 12350 грн., також вбачається нарахування відсотків в межах строку кредиту з 21.05.2025 року по 19.06.2025 року. Інших графіків договором кредиту не передбачалося. Тобто споживачу не доведено графік платежів і відсоткову ставку за умови продовження строків кредитування, не визначено загальну вартість кредиту на умовах такої пролонгації.
 
Частиною 8 ст. 18 Закон України «Про захист прав споживачів» передбачено, що нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.
 
При цьому, позовних вимог щодо стягнення процентів на підставі ст. 625 ЦК України, по закінченню строку кредитування, позивачем не було заявлено.
 
Тому на думку суду, розмір заборгованості слід визначати з урахуванням погодженого строку кредитування у 30 днів.
 
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України.
 
Прим цьому, з урахуванням п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України необґрунтованим є нарахування позивачем процентів за понадстрокове користування.
 
Разом з тим, суд зауважує, що відповідно до вимог кредитного договору, укладеного між первісним кредитодавцем та відповідачем, а саме до п. 7.1., Позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження Строку кредитування та/або строку виплати Кредиту, установлених цим Договором (Пролонгація) на підставі поданого до Кредитодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження Строку кредитування здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації Позичальником такого права. Ініціювання Позичальником продовження Строку кредитування відбувається без змін умов Договору в бік погіршення для Позичальника, якщо інше не визначено додатковою угодою. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням Строку кредитування обираються Позичальником самостійно під час ініціювання укладення додаткової угоди про продовження Строку кредитування та визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між Сторонами, а також відображаються Позичальнику в особистому кабінеті. Пунктом 7.3. договору визначено, що у разі Пролонгації після закінчення Строку кредитування (застосовується до договорів, за якими Сума Кредиту, одержана Позичальником, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати), за продовження Строку кредитування Позичальник вносить Кредитодавцю платіж, який, окрім платежу, визначеному в пункті 7.2. Договору, включає в себе також суму нарахованої та несплаченої пені. 
 
Водночас, будь-яких письмових доказів того, що між кредитором та відповідачем у даній справі досягнуто згоди щодо продовження умов кредитного договору, судом з матеріалів цивільної справи не встановлено.
 
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором є частково обґрунтованими та такими, що потребують часткового задоволення у загальному розмірі 10925 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 9500 грн., сума заборгованості за процентами - 1425 грн. з відмовою в частині стягнення з відповідача на користь позивача комісії та процентів за понадстрокове користування.
 
Щодо стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, суд приходить до таких висновків.
 
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
 
Згідно приписів п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
 
Суд констатує, що в матеріалах справи наявний договір про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025 року, акт прийому - передачі виконаних робіт, що є додатком №1 до договору №25-08/25/ФП від 25.08.2025 року, витяг з акту про приймання -передачі наданої правничої допомоги №6ФП від 23.10.2025 року, відповідно до якого встановлено види виконаних робіт адвокатом на загальну суму 4500 грн.
 
Відтак, враховуючи те, що відповідачем ані заперечень, ані клопотання про зменшення розміру витрат на надання позивачу адвокатом правничої допомоги суду відповідачем у даній справі не надано, вимоги позивача щодо відшкодування таких витрат також потребують задоволення у повному обсязі.
 
Водночас, враховуючи те, що позов судом задоволено частково, на користь позивача з відповідача слід стягнути витрати на правничу допомогу адвоката пропорційно задоволеним вимогам, а саме у розмірі 2907 грн. 
 
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
 
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що із ОСОБА_1 належить стягнути суму сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви до суду у розмірі 1564 грн. 90 коп.
 
На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 611, 612, 625-627, 1054-1055 ЦК України, ст. 2, 5, 10, 12, 76-81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274-279, 280-282, 354 ЦПК України, Хаджибейський районний суд міста Одеси
 
ВИРІШИВ:

 
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Садова, 31/33, ЄДРПОУ:43311346) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
 
Стягнути із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Садова, 31/33, ЄДРПОУ:43311346) заборгованість за кредитним договором №71261377 від 21.05.2025 року у загальному розмірі 10925 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 9500 грн., сума заборгованості за процентами - 1425 грн. 55 коп.; а також судовий збір у розмірі 1564 грн. 90 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 2907 грн.
 
В частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Садова, 31/33, ЄДРПОУ:43311346) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за комісією в розмірі 1425 грн. та суми заборгованості за процентами, нарахованими за понадстрокове користування кредитом у розмірі 4560 грн. - відмовити.
 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
 
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Повний текст судового рішення складено та підписано 17.03.2026 року.

 
Повні відомості про учасників справи згідно із п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Садова, 31/33, ЄДРПОУ:43311346);
 
Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

 
Суддя Н.О. Шевчук