Справа № 521/18758/25
Номер провадження № 2/521/1312/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року м.Одеса
Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді: Поліщук І.О.,
секретаря судового засідання: Коржеван В.А.
за участю учасників, представників учасників справи:
представника позивача Погорілого О.В. ;
відповідача – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом Будинкоуправління №2 Одеської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, - 

ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції сторін по справі.
Представник Будинкоуправління №2 Одеської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України звернувся до Хаджибейського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 118 038,67грн., з яких: 95 019 грн. 78 коп. - основного боргу, 4983 грн. - 3 % річних, 18035 грн. 16 коп. - інфляційних втрат, а також судових витрат по справі. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав, що БУДИНКОУПРАВЛІННЯ №2 ОДЕСЬКОЇ КВАРТИРНО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНОЇ ЧАСТИНИ є управителем будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним договором. Згідно до Положення про Будинкоуправління та витягу з єдиного реєстру видом діяльності Заявника є підприємств та організації України основним комплексне обслуговування об`єктів (квед 81.10.) Відповідно до наданих позивачем документів, власником квартири АДРЕСА_2 , є ОСОБА_1 . У зазначеній квартирі мешкають та зареєстровані як власниця житла так і члени її сім`ї. Станом на 30.09.2025 року заборгованість власника житла за надані комунальні послуги згідно вищезазначених затверджених тарифів та розрахунку становить 95 019, 78 грн основного боргу, 4983 грн (3% річних), 18035, 16 (інфляційних втрат), що у сукупності становить 118 038, 67 грн. Нарахування інфляційних витрат та 3% річних на суму заборгованості до грудня 2023 року не здійснювалось з урахування постанови КМУ від 05.03.2022 №206 (зі змінами), оскільки таке нарахування є безпідставним в період по 30.12.2023. БУДИНКОУПРАВЛІННЯ №2 ОДЕСЬКОЇ КВАРТИРНО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНОЇ ЧАСТИНИ утримує будинок та прибудинкову територію будинку за адресою АДРЕСА_1 , позивачем укладено та виконуються умови договорів з виконавцями житлово-комунальних послуг з теплопостачання, водопостачання та водовідведення, електропостачання та вивіз сміття із затвердженими тарифами, тощо. БУДИНКОУПРАВЛІННЯ №2 ОДЕСЬКОЇ КВАРТИРНО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНОЇ ЧАСТИНИ є виконавцем функцій з своєчасного та якісного надання житлово-комунальних послуг для потреб споживачів будинку. 
За весь час існування боргу відповідачка отримувала житлово-комунальні послуги, не відмовлялась від їх отримання. Окрім того, жодних заяв про відмову від користування житлово-комунальними послугами, скарг щодо обсягу та якості наданих послуг відповідачем не заявлялось. 
Враховуючи що відповідач у добровільному порядку погашати заборгованість за надані житлово-комунальні послуги відмовляється, представник позивача звернувся з вказаним позовом до суду.
14.11.2025 року від відповідачки ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому ОСОБА_1 звертає увагу, що позивач (стягувач) звернувся до неї із четвертим позовом, предметом якого є стягнення надуманої суми заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг. Її правова позиція підтверджується судовими рішеннями у справах №521/14101/17, №521/16633/20, №521/7015/25. Усі попередні судові накази щодо примусового стягнення заборгованості скасовані (копії судових рішень у додатках 2, 3, 4). Щоразу Стягувач свідомо приховує від суду наявні обставини, передбачені п.2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, які є підставою для відмови у видачі судового наказу. У 2017- 2018 роках Суд розглядав спір між тими ж сторонами провадження щодо взаєморозрахунку. Суд встановив факти неналежного виконання розрахунків з боку БУ №2 ОКЕЧ та зобов`язав здійснити перерахунок суми до сплати за надані комунальні послуги за кожний розрахунковий період і надати ОСОБА_1 вичерпну інформацію згідно до чинного законодавства. Проте, БУ №2 ОКЕЧ не виконує рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 10.04.2018 року, яке набрало законної сили, у справі №521/16912/17 за позовом ОСОБА_1 до БУ №2 ОКЕЧ про порушення прав споживача та відшкодування моральної шкоди. У позовній заяві не зазначена дата виникнення заборгованості, відтак не визначений термін позовної давності, що має вирішальне значення щодо визнання законності вимог позивача. До того ж, Позивачем не надано вичерпної інформації щодо тарифів. ОСОБА_1 у відзиві звертала увагу суду, що неодноразово нагадувала Будинкоуправлінню №2 ОКЕЧ про необхідність надати вичерпний розрахунок платежу відповідно до рішення суду. Будинкоуправління №2 ОКЕЧ листи повернуло або залишило без відповіді. Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що Будинкоуправління №2 ОКЕЧ не виконує законного рішення суду (справа №521/16912/17) щодо взаєморозрахунку між сторонами провадження та безпідставно звертається до суд із четвертим необґрунтованим позовом про той самий предмет спору, який судом був розглянутий. Окрім того, Позивач систематично зловживає процесуальними правами, зловмисно перериває термін позовної давності та збільшує заборгованість Відповідача.
28.11.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що відповідачка хибно вважає, що попереднє скасування судових наказів щодо стягнення з неї заборгованості за житлово-комунальні послуги є здійсненням судового розгляду, що виключає майбутнє звернення з позовом, за умови повної не оплати житлово-комунальних послуг. Так відповідачка на протязі довгих років не сплачує за житлово-комунальні послуги. Дійсно, Будинкоуправління №2 Одеської квартирно-експлуатаційної частини Міністерства оборони України неодноразово зверталось до суду щодо стягнення із боржника заборгованості. Відповідні судові накази скасовувались не у зв`язку із відсутністю заборгованості, а у зв`язку із наявністю між стягувачам та боржником спору про право, який має розглядатися в позовному провадженні із дослідженням судом обставин, на які учасники цивільного процесу посилаються в обґрунтування своїх вимог та заперечень. Що і було здійснено позивачем шляхом звернення до суду.
Позивачка обґрунтовує також свої заперечення рішенням суду від 10 квітня 2018 року у справі №521/16912/17, але цим рішенням відповідачку не було звільнено від сплати за житлово-комунальні послуги. Таким чином, вказане рішення не встановлює преюдиційних обставин щодо можливості ОСОБА_1 не сплачувати за комунальні послуги. Позивачем до позову додано як відповідні тарифи (додаток до договору на утримання будинку та прибудинкових територій) так і розрахунок заборгованості. Сторона позивача просить врахувати, що ОСОБА_1 не надано доказів не отримання послуг по квартирі АДРЕСА_2 , відтак, надані послуги мають бути оплачені, проживання/не проживання у квартирі не звільняє від обов`язку щомісячної оплати наданих послуг, оскільки відповідач є власниками квартири. Відповідач жодного разу не звертались з приводу неотримання або неякісного отримання житлово-комунальних послуг. При цьому отримує їх не сплачуючи на протязі довгих років. Згідно розрахунку доданого до позову заборгованість відповідача з оплати комунальних послуг складається із заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, абонентської плати за холодне водопостачання, вивіз сміття та квартирної плати/ціни з управління. Доказів, що в установленому законом порядку спростовували б нарахований Будинкоуправлінням № 2 Одеської КЕЧ району розмір оплати за житлово-комунальні послуги щодо застосованих тарифів, наявність пільг у відповідачів, суду не надано. 
08.01.2026 року представник позивача подав додаткові пояснення, в яких зазначив, що після смерті ОСОБА_2 , його дружина ОСОБА_3 отримала довідку як вдова померлого ветерана військової служби. 17.08.2016року була поставлена на персоніфікований облік в управління соціального захисту населення в Малиновському районі. Згідно довідки за адресом АДРЕСА_3 з 17.08.2016 року по 01.10.2019 рік нарахування за комунальні послуги проводились з урахуванням пільги 50% на одну особу по нормативам передбаченим законодавством (Пільги надавалися у вигляді знижки, яку БУ№2 надавали напряму, а потім держава компенсувала БУ№2 кошти). 
З жовтня 2019 року було введено новий порядок згідно з Постановою КМУ № 373, що передбачає перехід до грошової форми (готівкової або безготівкової через «Ощадбанк») для покриття витрат на комунальні послуги через Пенсійний фонд України (ПФУ), який тепер є головним органом ведення обліку пільговиків та виплати коштів. З 01.10.2019р по 31.12.2022рік кошти на відшкодування по пільгам надходили на рахунок БУ№2 через Ощадбанк згідно списків. Управління праці та соціального захисту населення щомісячно направляло списки на організації надавачу житлово-комунальних послуг про осіб пільгової категорії, які набули чи втратили право на пільги (що було відображено в квитанціях по нарахуванню за комунальні послуги у вигляді окремої суми яка знімалась з нарахування). 
17.02.2026 року відповідачка звернулась з клопотанням про застосування строку позовної давності та інших законодавчих норм під час дії воєнного стану в Україні, в якому зазначає, що правовідносини між учасниками провадження, зокрема щодо взаєморозрахунку, судом розглянуті (рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 10.04.2018 року по справі №521/16912/17 за позовом Глоби до БУ №2). Відповідач просить врахувати приймаючи рішення поданій справі, що Суд зобов`язав БУ №2 ОКЕЧ вчинити перерахунок та надати ОСОБА_1 вичерпну інформацію стосовно нарахування суми коштів за надані житлово-комунальні послуги, що досі не виконано. БУ №2 ОКЕЧ досі добровільно не виконало друге рішення суду від 05.08.2025 року по справі 521/7015/25 щодо повернення на користь ОСОБА_1 коштів у розмірі 11895,14 гривень. 
У позові не визначено дату виникнення спірної заборгованості, тобто не визначено строк позовної давності, що унеможливлює оцінити правомірність витребуваної суми коштів. Позивач вказує лише кінцеву дату періоду нарахування коштів, ще й вказує суму коштів. що відрізняється від такої у квитанції, що отримала ОСОБА_1 . Так, спірна заборгованість на 01.10.2022 року у позові становить 52738 гривень, у квитанції - 53915,97 гривень. У позові не зазначено причини пропущення строку позовної давності, яка згідно зі ст. 257 ЦК України становить 3 роки. У позові відсутня інформація щодо правомірності встановлення та збільшення використаних тарифів послуг. На думку відповідача позивач також протизаконно витребує пеню, інфляційні нарахування і 3% річних на спірну заборгованість. Адже, постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.
16.03.2026 року ОСОБА_1 подала заяву до суду, в якій вказала, що вимоги позивача вважає незаконними з огляду на наступне: наведену у позовній заяві суму заборгованості не можна вважати такою, що встановлена відповідно до законодавства, оскільки позивач не надав ОСОБА_1 відповідної інформації. ОСОБА_1 зазначає, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання щодо взаєморозрахунку із БУ №2 ОКЕЧ. Позивач не довів у суді необхідність примусового стягнення оплати за надані житлово-комунальні послуги. Заборгованість існує через протизаконну діяльність БУ №2 ОКЕЧ. Враховуючи вище наведене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог як таких, що суперечать чинному законодавству.
Процесуальні дії у справі.
Після надходження позовної заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України.
Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 30.10.2025 року у справі №521/18758/25 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою Будинкоуправління №2 Одеської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено дату судового розгляду справи.
Ухвалою Хаджибейського районного суд міста Одеси від 22.12.2025 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про закриття провадження по справі, за позовом Будинкоуправління №2 Одеської квартирно-експлуатаційної частини р-ну Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.
Пояснення учасників справи у судовому засіданні.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі на підставах, викладених у позові, просив позов задовольнити у повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_1 приймаючи участь в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позов. 
У заяві поданій до суду 18 березня 2026 року ОСОБА_1 просила розглянути справу у її відсутність.
Норми права, що підлягають застосуванню, та висновки суду за результатами розгляду справи.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України,- судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що БУДИНКОУПРАВЛІННЯ №2 ОДЕСЬКОЇ КВАРТИРНО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНОЇ ЧАСТИНИ є управителем будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним договором. 
Згідно до Положення про Будинкоуправління та витягу з єдиного реєстру видом діяльності Заявника є підприємств та організації України основним комплексне обслуговування об`єктів (квед 81.10.) 
Відповідно до наданих суду документів власником квартири АДРЕСА_2 , є ОСОБА_1 . 
БУДИНКОУПРАВЛІННЯ №2 ОДЕСЬКОЇ КВАРТИРНО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНОЇ ЧАСТИНИ утримує будинок та прибудинкову територію будинку за адресою АДРЕСА_1 , позивачем укладено та виконуються умови договорів з виконавцями житлово-комунальних послуг з теплопостачання, водопостачання та водовідведення, електропостачання та вивіз сміття із затвердженими тарифами, тощо. 
27.10.2016 року між БУДИНКОУПРАВЛІННЯ № НОМЕР_1 ОДЕСЬКОЇ КВАРТИРНО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНОЇ ЧАСТИНИ та ОСОБА_1 укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової. 
27.10.2016 року між БУДИНКОУПРАВЛІННЯ № НОМЕР_1 ОДЕСЬКОЇ КВАРТИРНО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНОЇ ЧАСТИНИ та ОСОБА_1 укладений договір о надання населенню послуг по водо-, теплопостачанню, водовідводу та електроенергії.
Відповідно до встановлених тарифів встановлених НКРЄКП та рішенням Одеської міської ради, згідно договору №19 про надання послуг з управляння багатоквартирним будинком від 01.09.2018 р між БУ№2 та співвласниками багатоквартирного будинку, ціна з управління (ВЕР) за 1 кв.м. в період до 01.04.2018 р. тариф нараховувався - 2,259 грн.
Згідно договору №19 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.09.2018 р між БУ№2 та співвласниками багатоквартирного будинку, ціна з управління (ВЕР) за 1 кв.м. в період з 01.01.2018-30.06.2020 р. відповідала встановленому тарифу 4,92 грн.
Згідно договору про надання послу з управлінням багатоквартирним будинком від 23.06.2020 р. між БУ№2 та КЕВ м. Одеса, ціна з управління (ВЕР) за 1 кв.м. в період з 01.07.2020-31.12.2023 р. тариф 6,53 грн.
Згідно договору про надання послу з управлінням багатоквартирним будинком від 02.01.2024 р. між БУ№2 та Одеським квартирно-експлуатаційним управлінням (балансоутримувачем), ціна з управління (ВЕР) за 1 кв.м. в період з 01.01.2024 р. тариф складає 8,73 грн.
Постановою НКРЕ КП №2754 від 12.11.2015 "про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення філіалу Інфоксводоканал" за холодне водопостачання та водовідведення за 1куб в період з 01.01.2016 р тариф складав 10,296 грн. 
Постановою НКРЕ КП №994/29124 від 20.07.2016 "про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення філіалу Інфоксводоканал" за холодне водопостачання та водовідведення за 1куб в період з 02.08.2016 р тариф складав 12,984 грн. 
Постановою НКРЕ КП №907 від 11.07.2017 "про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення філіалу Інфоксводоканал" за холодне водопостачання та водовідведення за 1куб в період з 28.07.2017 р тариф складав 16,164 грн. 
Постановою НКРЕ КП №1343 від 02.11.2017 "про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення філіалу Інфоксводоканал" за холодне водопостачання та водовідведення за 1куб в період з 01.01.2018 р тариф складав 16,13 грн. 
Постановою НКРЕ КП від 26.06.2018 "про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення філіалу Інфоксводоканал" за холодне водопостачання та водовідведення за 1куб в період з 12.07.2018 р тариф складав 19,3 грн. 
Постановою НКРЕ КП №1251 від 23.10.2018 "про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення філіалу Інфоксводоканал" за холодне водопостачання та водовідведення за 1куб в період з 08.11.2018 р тариф складав 21,948 грн. 
Постановою НКРЕ КП №283 від 04.02.2020 "про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення філіалу Інфоксводоканал" за холодне водопостачання та водовідведення за 1куб в період з 05.02.2020 р тариф складав 26,724 грн. 
Постановою НКРЕ КП №2499 від 16.12.2020 "про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення філіалу Інфоксводоканал" за холодне водопостачання та водовідведення за 1куб в період з 01.01.2021 р тариф складав 30,024 грн. 
Постановою НКРЕ КП №2841 від 22.12.2021 "про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення філіалу Інфоксводоканал" за холодне водопостачання та водовідведення за 1куб в період з 01.01.2022 р тариф складає 35,16 грн. 
Згідно закону України від 09.11.2017р «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII,постанови Кабінету Міністрів України від 05.07.2019р №690 "про затвердження правил надання послуг з централізованого водопостачання водовідведення» та постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019р №808 "Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента ...» абонплата за хол. Водопостачання в період з 01.02.2020 р. тариф складає 26,52 грн. 
Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 143 від 28.05.2015 року, вивіз сміття за 1 особу в період з 01.07.2015 р. тариф складав 11,5 грн. 
Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 316 від 06.07.2018 року, вивіз сміття за 1 особу в період з 12.08.2018 р. тариф складав 17,11 грн. 
Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 23 від 27.01.2021 року, вивіз сміття за 1 особу в період з 01.02.2021 р. тариф складав 18,75 грн. 
Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 12 від 30.01.2023 року, вивіз сміття за 1 особу в період з 01.02.2023 р. тариф складає 34,11 грн. 
Згідно рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 321 від 27.10.2016 року, опалення по тепловому лічильнику за 1 гкал в період з 27.10.2016 р. тариф складає 1223,34 грн. 
Відповідно до наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості за надання житлово-комунальних послуг, згідно вищезазначених затверджених тарифів, за квартирою АДРЕСА_4 , за період з 30.11.2016 року по 30.09.2025 року заборгованість за надані житлово-комунальні послуги,(квартплата, водопостачання та водо відведення, вивіз сміття та опалення ) складає 95 019, 78 грн. 
Проаналізувавши наданий суду розрахунок, суд приходить до висновку, що наведені вище Рішення виконавчого комітету Одеської міської ради, Постанови НКРЕ КП та Договори про надання послуг з управління багатоквартирним будинком між БУ№2 та співвласниками багатоквартирного будинку, якими встановлені тарифи за надані послуги, застосувалися позивачем при здійсненні розрахунку боргу, який заявлений до стягнення з відповідача ОСОБА_1 
06 вересня 2017 року Малиновським районним судом м. Одеси видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь Будинкоуправління №2 Одеської КЕЧ району заборгованість за комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та пені у розмірі 10417 (десять тисяч чотириста сімнадцять) гривень 28 копійок та судовий збір у розмірі 800 (вісімсот) гривень 00 копійок. 
15 лютого 2018 року Малиновським районним судом м. Одеси скасовано судовий наказ від 06 вересня 2017 року, виданий Малиновським районним судом міста Одеси за заявою Будинкоуправління №2 Одеської КЕЧ району про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та пені у загальному розмірі 10417,28 гривень, а також судового збору в розмірі 800,00 гривень.
Відповідно до наданих суду документів, убачається, що 18 квітня 2018 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси частково задоволено позов ОСОБА_1 до Будинкоуправління № 2 Одеської КЕЧ про порушення прав споживча та відшкодування моральної шкоди. Визнано бездіяльність Будинкоуправління № 2 Одеської КЕЧ щодо невиконання розрахунків за надання житлово-комунальних послуг протизаконною та такою, що порушила права споживача ОСОБА_1 . Зобов`язано Будинкоуправління № 2 Одеської КЕЧ здійснити перерахунок суми до сплати за надані комунальні послуги ОСОБА_1 з листопада 2016 року за кожний розрахунковий період. Зобов`язано Будинкоуправління № 2 Одеської КЕЧ надати ОСОБА_1 інформацію відповідно до пункту 3 Постанови Національної Комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 464 від 30.03.2017 року.
Доказів щодо виконання рішення від 18.04.2018 року позивачем не надано. 
22 жовтня 2020 року Малиновським районним судом м. Одеси видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Будинкоуправління №2 Одеської квартирно-експлуатаційної частини, , заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкових територій у розмірі 18133 (вісімнадцять тисяч сто тридцять три) гривні 43 копійки, 3% річних у розмірі 1632 (одна тисяча шістсот тридцять дві) гривні 00 копійок та інфляційні витрати у розмірі 3961 (три тисячі дев`ятсот шістдесят одна) гривня 16 копійок та судовий збір у розмірі 210 (двісті десять) гривень 20 копійок, сплачений заявником при подачі заяви про видачу судового наказу.
07 грудня 2020 року Малиновським районним судом м. Одеси скасовано судовий наказ від 22.10.2020 року, виданий Малиновським районним судом м. Одеси за заявою Будинкоуправління № 2 Одеської квартирно-експлуатаційної частини про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 18133,43 грн., 3 % річних в сумі 1632 грн., інфляційних витрат в сумі 3961,16 грн. та судового збору в сумі 210,20 грн. 
12 травня 2025 року Хаджибейським районним судом м. Одеси видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь БУДИНКОУПРАВЛІННЯ №2 ОДЕСЬКОЇ КВАРТИРНО- ЕКСПЛУАТАЦІЙНОЇ ЧАСТИНИ Р-НУ МІНІСТЕРСТВА ОБОРОНИ УКРАЇНИ заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг та послуг з утримання будинку та прибудинкових територій у розмірі – 114 745, 16 грн. (сто чотирнадцять тисяч сімсот сорок п`ять) гривень 16 копійок, яка складається з 98 019, 13 грн. основного боргу, 3 666 грн (3% річних) та 13 060, 03 грн.(інфляційних втрат) та судові витрати у розмірі 302,80 грн.
30 червня 2025 року Хаджибейським районним судом м. Одеси скасовано судовий наказ, виданий Хаджибейським районним судом м. Одеси 12.05.2025 року. 
Відповідно до довідки наданої Будинкоуправлінням №2 Одеської квартирно-експлуатаційної чистини р-ну МОУ № 35 від 18.03.2026 року, розрахунок основного боргу, який подавався до суду за адресом: АДРЕСА_3 по мешканцям ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , складає- 95019,78грн (дев`яносто п`ять тисяч дев`ятнадцять грн. 78кол .) в т.ч: 
нарахування за комунальні послуги з 01.11.2016 р. по 31.08.2017 р. - 9230,04 грн
згідно судового наказу 521/14101/17 інфляція та пеня-1187,24 грн та содовий збір-800 грн
нарахування з 01.09.2017 р по 29.02.2020 рік - 13378,80 грн.
Загальний борг на 01.03.2020рік складає - 24596,08 грн. (двадцять чотири тисячі п`ятсот дев`яносто шість грн.08коп.) 9230.04+11184,24+800+ 13378,80
з 12.03.2020 до 01.07.2023 строки позовної давності продовжувалися на строк дії карантину, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) (п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, доповнений Законом № 540-IX від 30.03.2020 з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, внаслідок чого строки позовної давності спочатку були продовжені (Законом № 2120-IХ від 15.03.2022), а з 30.01.2024 - зупинені (Закону № 3450-IX від 08.11.2023) (п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).
-Нарахування з 01.03.2020р по 30.09.2022р складає - 28141,92грн.
Загальний борг на 01.10.2022 рік -52738,00грн(п`ятдесят дві тисячі сімсот тридцять вісім. грн: 24596,08грн+28141,92грн.)
Нарахування з 01.10.2022 р по 30.09.2025р складає 52686,45грн.
На користь Будинкоуправління №2 по виконавчому провадженню №78378926 згідно рішення суду рішення №521/7015/25 була сплачена сума в розмірі 10404,67грн
Загальний борг на 01.10.2025рік з урахуванням стягнутим виконавцем коштів складає 95019,78грн (борг з 01.11.201бр по 30.09.2022р- 52738,00грн. + борг з 01.10.2022р по 30.09.2025р. -52686.45 грн. - оплата по виконавчому провадженню 10404.67 грн.)
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» 540-IX від 30 березня 2020 року розділ "Прикінцеві та перехідніп оложення "Цивільного кодексу України доповнено, зокрема п. 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями257,258,362,559,681,728,786,1293цьогоКодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Вказаний Закон набрав законної сили з 02 квітня 2020 року та діяв до 30.06.2023 року.
Законом України від 15 березня 2022року №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм та період дії воєнного стану» доповнено, серед іншого, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, в якому пунктом 19 визначено, що в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.
Таким чином наявні підстави для стягнення заборгованості в межах позовної давності за період з 02.04.2017 року, оскільки строк позовної давності за зазначений період продовжений Законом України від 15 березня 2022 року №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм та період дії воєнного стану», який вже був чинним на момент скасування Закону України 540-IX від 30 березня 2020 року.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусомSARS-CoV-2».
Окрім того, відповідно до п.19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
У зв`язку з викладеним, починаючи з дня набрання чинності Закону України від 30.03.2020 № 540-IX, тобто з 02.04.2020 року діє положення про продовження строків позовної давності на період дії карантину та воєнного стану в Україні.
Окрім того, згідно із пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (який був чинний до 04.09.2025) у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.
Згідно із пунктом 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 3 лютого 2026 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 40/2026 від 12.01.2026.
Пункт 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України виключено на підставі Закону № 4434-IX від 14.05.2025, який набрав чинності з 04.09.2025.
Матеріали справи свідчать про те, що Будинкоуправління №2 Одеської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, в тому числі поза межами строку позовної давності. 
Враховуючи, що Будинкоуправління №2 Одеської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України звернулось з вказаним позовом 29.10.2025 року, з урахуванням пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України в межах позовної давності позивач має право на стягнення заборгованості по оплаті наданих послуг, обов`язок сплати якої настав з 02 квітня 2017 року. 
Стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає сума заборгованості за надані комунальні послуги у межах строку позовної давності за період з 02.04.2017 року станом на 30.09.2025 року складає 84 817 грн. 55 коп. 
з яких: нарахування за комунальні послуги з 02.04.2017 р. по 31.08.2017 р. – 1015,05 грн.
нарахування за комунальні послуги з нарахування з 01.09.2017 р по 29.02.2020 рік - 13378,80 грн.
нарахування за комунальні послуги з нарахування з 01.03.2020р по 30.09.2022р складає - 28141,92грн.
нарахування за комунальні послуги з нарахування з 01.10.2022 р по 30.09.2025р складає 42 281,78 грн. (52686,45 грн – 10404,67 грн.)
Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово- комунальних послуг; послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору.
Статтею 5 вказаного Закону визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.
Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону визначено зобов`язання споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами Закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Фактичне надання таких послуг підтверджується актами виконаних робіт.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу; власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законом порядку; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Згідно із ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.03.2024 року у справі № 462/1232/23 зазначено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відтак, враховуючи те, що відповідач не виконує обов`язку щодо сплати за спожиті житлово – комунальні послуги, у позивача виникло обґрунтоване та підставне право на звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача нарахованої ним заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.
Враховуючи наведене, суд виснує про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача до відповідача в частині стягнення з останньої заборгованості за спожиті ним житлово-комунальні послуги у розмірі 84 817 грн. 55 коп.
Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача нарахованих останнім 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
У статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц).
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК).
За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15).
Враховуючи, що рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2018 року виконано не було, суд вважає за необхідне відмовити в частині позовних вимог щодо стягнення з боржника 3 % річних та інфляційних втрат. 
Щодо розподілу судових витрат
В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з ОСОБА_1 на користь Будинкоуправління №2 Одеської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України частково судові витрати по сплаті судового збору в сумі (3028х71:100) 2149,88 грн., оскільки суд задовольнив позовні вимоги на 71% ( 84817,55х100: 118 038,67). 
На підставі наведеного, керуючись ст. 64, 66, 67, 162 ЖК України, ст. 256, 257, 267, 509, 526, 625 ЦК України, ст. 4, 6, 10, 12, 141, 229, 263, 265, 273, 279, 280 – 282 ЦПК України, Хаджибейський районний суд міста Одеси

ВИРІШИВ:
Позовну заяву Будинкоуправління №2 Одеської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити частково.
Стягнути на користь БУДИНКОУПРАВЛІННЯ №2 ОДЕСЬКОЇ КВАРТИРНО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНОЇ ЧАСТИНИ (65063, Одеська область, місто Одеса, вул. Сегедська, будинок 1/2, Код ЄДРПОУ 24288885) з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , Паспорт НОМЕР_3 виданий Центральним РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 25.02.1997 року) заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг та послуг з утримання будинку та прибудинкових території у сумі 84 817 (вісімдесят чотири тисячі вісімсот сімнадцять) грн. 55 коп. основного боргу.
Стягнути на користь БУДИНКОУПРАВЛІННЯ №2 ОДЕСЬКОЇ КВАРТИРНО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНОЇ ЧАСТИНИ (65063, Одеська область, місто Одеса, вул. Сегедська, будинок 1/2, Код ЄДРПОУ 24288885) з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , Паспорт НОМЕР_3 виданий Центральним РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 25.02.1997 року) судові витрати у розмірі 2149,88 грн. сплаченого судового збору. 
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені удень його(її)проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу було не подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного.
Повний текст рішення суду складено 06.04.2026 року.

Головуючий І.О. Поліщук