ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/401/25  Номер провадження 22-ц/814/1147/26	Головуючий у 1-й інстанції Сініцин Е. М.  Доповідач ап. інст. Дорош А. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого – судді – доповідача Дорош А. І.
Суддів: Лобова О. А., Триголова В. М.
при секретарі: Коротун І. В.
учасники справи:
представник позивача – адвокат Оніпко Є.А.
представник відповідача – Рябоконь О.В.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Рябоконь Олександра Володимировича 

на ухвалу Шевченківського районного суду м. Полтави від 03 листопада 2025 року, постановлену суддею Сініциним Е. М., повний текст ухвали складено – дата не вказана

у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову 

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Ерідан Плюс» про визнання договору купівлі-продажу автомобіля та договору комісії недійсними та визнання автомобіля спільним майном подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

14.01.2025 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ТОВ «Авто Ерідан Плюс» про визнання договору купівлі-продажу автомобіля та договору комісії недійсними та визнання автомобіля спільним майном подружжя, в якому просив суд: - визнати договір купівлі-продажу №8632/24/000436 від 19.04.2024, укладений між ТОВ «Авто Ерідан Плюс» та ОСОБА_1 щодо вантажного пікапу марки RAM 1500, білого кольору, 2017 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 – недійсним; - визнати договір комісії, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Авто Ерідан Плюс» №8632/24/000443 від 18.04.2024 щодо вантажного пікапу марки RAM 1500, білого кольору, 2017 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 – недійсним; - визнати, що вантажний пікап марки RAM 1500, білого кольору, 2017 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , є спільним майном подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і частка кожного з подружжя становить ; стягнути з ОСОБА_1 понесені позивачем судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 21.09.1983 уклав шлюб з ОСОБА_3 . Під час шлюбу у 2023 за спільні кошти було придбано вантажний пікап марки RAM 1500, білого кольору, 2017 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , яким користувався позивач або його син. У грудні 2024 ОСОБА_2 дізнався, що ОСОБА_3 без дозволу здійснила переоформлення автомобіля на ОСОБА_1 , шляхом укладення спочатку формального договору комісії, а у подальшому і договору купівлі-продажу вантажного пікапу марки RAM 1500, білого кольору, 2017 р.в., номер кузова НОМЕР_1 . На вимогу ОСОБА_2 повідомити причину такого, ОСОБА_3 повідомила, що вказані дії вона вчинила, побоюючись того, що автомобіль у неї конфіскують із-за триваючих бойових дій, так як в той момент з цього приводу у пресі було багато публікацій. Спочатку ОСОБА_3 уклала договір комісії з відповідачем ТОВ «Авто Ерідан Плюс» №8632/24/000443 від 18.04.2024, а у подальшому 19.04.2024 вже ТОВ «Авто Ерідан Плюс», діючи в інтересах та від імені ОСОБА_3 , уклало з ОСОБА_1 договір купівлі-продажу №8632/24/000436 від 19.04.2024. Зі слів ОСОБА_3 , дана угода носила чисто формальний характер та не мала на меті настання реальних наслідків, адже ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 і ніяких коштів ОСОБА_1 . ОСОБА_3 не передавала за автомобіль, як і не передавала ніяких коштів ТОВ «Авто Ерідан Плюс». Більше того, сама ціна автомобіля вказана у договорі купівлі-продажу 10 000 грн вказує на фіктивність даного договору. У подальшому у грудні 2024 ОСОБА_2 звернувся в телефонному режимі до ОСОБА_1 з вимогою переоформити вантажний пікап марки RAM 1500, білого кольору, 2017 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , назад на ОСОБА_3 чи на ОСОБА_2 особисто, так як вона фактично знала, що він записаний на неї незаконно та без згоди позивача. ОСОБА_1 категорично відмовилася у добровільному порядку усунути порушення прав ОСОБА_2 . Згідно висновку експерта від 30.12.2024, ринкова вартість вантажного пікапу марки RAM 1500, білого кольору, 2017 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , станом на 23.12.2024 становить 1 098 735 грн.

30.10.2025 у порядку забезпечення позову ОСОБА_2 подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вантажний пікап марки RAM 1500, білого кольору, 2017 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , з забороною його відчуження в будь-який спосіб; передати вантажний пікап марки RAM 1500, білого кольору, 2017 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , на відповідальне зберігання ОСОБА_2 на час розгляду та вирішення справи №554/401/25, що перебуває на розгляді в Шевченківському районному суді м. Полтави.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що позов, з яким позивач звернувся до суду, передбачає фактично скасування права власності ОСОБА_1 на автомобіль в цілому та повернення права власності на автомобіль до позивача. Існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі, якщо ОСОБА_1 , маючи на руках всі документи на нього, здійснить переоформлення спірного автомобіля на третю особу або приховає даний автомобіль чи здійснить його продаж без офіційного оформлення. ОСОБА_1 жодного разу не користувалася спірним автомобілем і на ньому весь час їздив позивач, а тому жодних негативних наслідків ОСОБА_1 тимчасовим обмеженням, викликаним даною заявою, не буде завдано.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Полтави від 03 листопада 2025 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову – задоволено.

Накладено арешт на вантажний пікап марки RAM 1500, білого кольору, 2017 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_3 , з забороною його відчуження в будь-який спосіб.
Передано вантажний пікап марки RAM 1500, білого кольору, 2017 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_3 – на відповідальне зберігання ОСОБА_2 на час розгляду та вирішення справи за поданою ним позовною заявою у справі № 554/401/25.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявником наведені обставини, які підтверджують наявність дійсного спору між сторонами про право власності на вказаний автомобіль, а також здійснення дій, що можуть свідчити про бажання відповідача відчужити автомобіль, тому, суд першої інстанції вважав за необхідне забезпечити позов, оскільки таке забезпечення спрямоване на дотримання екзистенційних потреб заявника. Між сторонами існує наявний спір і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду у разі його задоволення, таке забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Рябоконь О.В., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, щопозивач у справі №554/401/25 у заяві про забезпечення позову просив накласти арешт на транспортний засіб в цілому, проте в позовних вимогах ставить питання про визнання за ним права власності лише на частку розміром . Накладаючи арешт на вантажний пікап марки RAM 1500, білого кольору, 2017 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , суд першої інстанції порушив принцип співмірності, оскільки є очевидна невідповідність позовних вимог вартості арештованого автомобіля. Ухвала Шевченківського районного суду м. Полтави від 03.11.2025 у справі №554/401/25 не містить жодного обгрунтування щодо зустрічного забезпечення. Суд першої інстанції не встановив реальної загрози невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову без застосування заходів забезпечення позову. У цій справі задоволення заяви про забезпечення позову, за відсутності належного обгрунтування необхідності такого заходу впливу, є невиправданим втручаннм у право ОСОБА_1 на мирне володіння своїм майном.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що 21.09.1983 ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_3 . Під час шлюбу у 2023 за спільні кошти було придбано вантажний пікап марки RAM 1500, білого кольору, 2017 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_3 , яким користувався позивач або його син.

У грудні 2024 ОСОБА_2 дізнався, що його дружина ОСОБА_3 без його дозволу здійснила переоформлення вищевказаного автомобіля на ОСОБА_1 , шляхом укладання спочатку формального договору комісії, а у подальшому і договору купівлі-продажу вантажного пікапу марки RAM 1500, білого кольору, 2017 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_3 , від 19.04.2024. 

Відповідач ОСОБА_3 пояснила позивачу ОСОБА_2 , що вказані дії вона вчинила, побоюючись того, що автомобіль у неї конфіскують із-за триваючих бойових дій.

Спочатку відповідач ОСОБА_3 уклала договір комісії з відповідачем ТОВ «Авто Ерідан Плюс»№8632/24/000443 від 18.04.2024, а у подальшому 19.04.2024 ТОВ «Авто Ерідан Плюс», діючи в інтересах та від імені ОСОБА_3 , уклало з відповідачем ОСОБА_1 договір купівлі-продажу №8632/24/000436 від 19.04.2024.

Вказані дії відповідача ОСОБА_1 змусили позивача ОСОБА_2 звернутися до суду за захистом законних прав та інтересів.

22.10.2025 відповідач ОСОБА_1 , викликавши на місце зберігання спірного автомобіля, яким він користувався, наряд поліції, шляхом взлому автомобіля вивезла його у невідомому напрямку (а.с. 10-11).

На даний момент місце знаходження спірного автомобіля невідомо. ОСОБА_1 ухиляється від надання вказаної інформації та не дає можливості оглянути спірний автомобіль.

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.10.2025 та поясненнями ОСОБА_2 підтверджується, що відповідач ОСОБА_1 здійснює дії, які в подальшому можуть перешкодити або ускладнити виконання рішення (а.с. 10-13).

У провадженні Шевченківського районного суду міста Полтави перебуває цивільна справа №554/401/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ТОВ «Авто Ерідан Плюс» про визнання договору купівлі-продажу автомобіля та договору комісії недійсними та визнання автомобіля спільним майном подружжя (а.с. 24-32).

У період розгляду справи ОСОБА_1 була проведена заміна свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу – 01.10.2025 в ТСЦ 8048, що підтверджено відповіддю Головного Сервісного Центру МВС №31/32-09 (а.с. 9). 

Тому він просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на автомобіль з забороною його відчуження в будь-який спосіб та передати автомобіль йому на відповідальне зберігання.
Норми права, які застосував суд першої інстанції при вирішенні заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У ст. 149 ЦПК України зазначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову є накладення арешту на вантажний пікап марки RAM 1500, білого кольору, 2017 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , з забороною його відчуження в будь-який спосіб; передати вантажний пікап марки RAM 1500, білого кольору, 2017 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , на відповідальне зберігання ОСОБА_2 на час розгляду та вирішення справи №554/401/25, що перебуває на розгляді в Шевченківському районному суді м. Полтави.

Як встановлено судом першої інстанції, у провадженні Шевченківського районного суду м. Полтави перебуває цивільна справа №554/401/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ТОВ «Авто Ерідан Плюс» про визнання договору купівлі-продажу №8632/24/000436 від 19.04.2024, укладеного між ТОВ «Авто Ерідан Плюс» та ОСОБА_1 щодо вантажного пікапу марки RAM 1500, білого кольору, 2017 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 – недійсним; - визнання договору комісії, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «Авто Ерідан Плюс» №8632/24/000443 від 18.04.2024 щодо вантажного пікапу марки RAM 1500, білого кольору, 2017 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 – недійсним; - визнання вантажного пікапу марки RAM 1500, білого кольору, 2017 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , спільним майном подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і частка кожного з подружжя становить .

Як встановлено судом першої інстанції і це вбачається з матеріалвв справи, 21.09.1983 ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_3 . Під час шлюбу у 2023 подружжям було придбано вантажний пікап марки RAM 1500, білого кольору, 2017 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_3 , яким користувався позивач або його син.

У грудні 2024 ОСОБА_2 дізнався, що його дружина ОСОБА_3 без його дозволу здійснила переоформлення вищевказаного автомобіля на ОСОБА_1 , шляхом укладання 18.04.2024 договору комісії, а у подальшому договору купівлі-продажу №8632/24/000436 від 19.04.2024 вантажного пікапу марки RAM 1500, білого кольору, 2017 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_3 . 

01.10.2025 в ТСЦ 8048 Кравченко К.І. була проведена заміна свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що підтверджується відповіддю Головного Сервісного Центру МВС №31/32-09 (а.с. 9). 

22.10.2025 відповідач ОСОБА_1 , викликавши наряд поліції на місце зберігання спірного автомобіля, яким користувався позивач ОСОБА_2 , шляхом взлому автомобіля вивезла його у невідомому напрямку (а.с. 10-11).

На даний момент місце знаходження спірного автомобіля невідомо. ОСОБА_1 ухиляється від надання вказаної інформації та не дає можливості оглянути спірний автомобіль.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Як роз`яснено в п. 1, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у справі №554/401/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ТОВ «Авто Ерідан Плюс» є визнання договору купівлі-продажу №8632/24/000436 від 19.04.2024, укладеного між ТОВ «Авто Ерідан Плюс» та ОСОБА_1 щодо вантажного пікапу марки RAM 1500, білого кольору, 2017 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 – недійсним; - визнання договору комісії, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «Авто Ерідан Плюс» №8632/24/000443 від 18.04.2024 щодо вантажного пікапу марки RAM 1500, білого кольору, 2017 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 – недійсним; - визнання вантажного пікапу марки RAM 1500, білого кольору, 2017 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , спільним майном подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і частка кожного з подружжя становить .

Як вбачається з протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.10.2025, від ОСОБА_2 прийнята усна заява про те, що 22.10.2025 близько 10:20 год за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 самовільно забрала спірний автомобіль RAM 1500 та грошові кошти, які знаходилися в ньому (а.с. 10-11).

Як вказує позивач ОСОБА_2 , на даний час місцезнаходження вказаного автомобіля невідоме.

Тобто, є обґрунтовані підстави припускати, що подібні дії ОСОБА_1 призведуть до неможливості фактичного виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , предметом яких є саме вказаний автомобіль.

Колегія суддів наголошує, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не лише під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову в разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, - ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Встановивши, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову, а визначений вид забезпечення, з урахуванням встановлених фактичних обставин у контексті цієї справи, є обґрунтованим, достатнім та співмірним видом забезпечення позову в цій справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач у справі №554/401/25 у заяві про забезпечення позову просив накласти арешт на транспортний засіб в цілому, проте в позовних вимогах ставить питання про визнання за ним права власності лише на частку розміром , то ці доводи не заслуговують на увагу та не є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки транспортний засіб в цілому є предметом спору між сторонами.

Доводи апеляційної скарги про те, що, накладаючи арешт на вантажний пікап марки RAM 1500, білого кольору, 2017 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , суд першої інстанції порушив принцип співмірності, оскільки є очевидна невідповідність позовних вимог вартості арештованого автомобіля, то ці доводи також не заслуговують на увагу, оскільки виходять за межі заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказаний транспортний засіб, питання його вартості не є предметом при розгляді заяви про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвала Шевченківського районного суду м. Полтави від 03.11.2025 у справі №554/401/25 не містить жодного обгрунтування щодо зустрічного забезпечення, то ці доводи не впливають на законність і обгрунтованість судового рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не встановив реальної загрози невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову без застосування заходів забезпечення позову, то як вбачається із встановлених фактичних обставин справи, на даний час місцезнаходження спірного автомобіля невідоме, тому існують усі підстави щодо реальної загрози невиконання рішення суду у разі задоволення позову. 

За результатами розгляду справи в апеляційному порядку, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, оскільки фактично вони зводяться до заперечень сторони відповідача ОСОБА_1 по суті пред`явленого позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не містять підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду, а є власним суб`єктивним тлумаченням норм права та обставин справи, яким суд першої інстанції при постановленні ухвали дав відповідну правову оцінку.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вище вказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а ухвалу суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч. 1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, - 
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Рябоконь Олександра Володимировича - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Полтави від 03 листопада 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Повний текст постанови складено 23 лютого 2025 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов