ПОСТАНОВА
іменем України
Справа № 569/16469/25  
08 квітня 2026 року 
Суддя Рівненського міського суду Денисюк П.Д., розглянувши матеріали, які надійшли з департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ :
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕІР1 № 400783 від 24.07.2025, 24.07.2025 о 01:12 год. у м. Рівне по вул. Князя Романа, 12, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager 6810 та у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху. 
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Пояснив, що у зазначений час та місці він не керував автомобілем NissanLeaf. Автомобіль перебував під керуванням його знайомого – ОСОБА_2 , з яким вони поверталися з бойового чергування. Під час руху по вул. Князя Романа у м. Рівне ОСОБА_2 отримав телефонний дзвінок від дружини, яка повідомила, що у їхньої спільної дитини різко підвищилася температура, з`явилося блювання, і вона викликала швидку медичну допомогу. ОСОБА_2 , перебуваючи у стані сильного емоційного хвилювання, одразу зупинив автомобіль, вийшов з нього та поспішив додому, оскільки проживає неподалік, та більше на місце події не повертався. ОСОБА_1 , який перебував у салоні як пасажир на передньому пасажирському сидінні, з метою убезпечення транспортного засобу (заглушити двигун) пересів на водійське сидіння, не виходячи з автомобіля, виконав необхідні дії, після чого вийшов з автомобіля через водійську дверку. В цей момент під`їхали працівники поліції. Будь-якого руху транспортного засобу під його керуванням не відбувалось. Факт вживання алкоголю напередодні не заперечував, однак наголосив, що до моменту, коли він опинився на водійському сидінні, автомобіль вже не рухався. Від проходження огляду відмовився, оскільки не вважав себе водієм у розумінні Правил дорожнього руху в момент зупинки поліцією.
Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 24.07.2025 саме він керував транспортним засобом NissanLeaf, д.н.з. НОМЕР_2 . Разом із ОСОБА_1 вони поверталися з бойового чергування. Під час руху по вул. Князя Романа у м. Рівне йому зателефонувала дружина та повідомила, що у їхньої дитини різко піднялася температура до 39,5, дитину нудить, і вона вже викликала швидку. Він сильно злякався, адже дитина хворіє важко, тому негайно зупинив автомобіль, вийшов з нього та побіг додому, оскільки проживає за декілька хвилин ходьби, та більше на місце зупинки не повертався. ОСОБА_1 залишився в автомобілі. Про те, що відносно ОСОБА_1 складали адміністративні матеріали, йому стало відомо згодом.
Суд, дослідивши матеріали справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії ЕІР1 № 400783, акт огляду на стан сп`яніння, направлення водія для проведення огляду, відеозапис з нагрудної камери поліцейського (технічний пристрій № 470849), а також заслухавши показання особи, яка притягається до відповідальності, та свідка, приходить до наступного висновку.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 130 ч.1 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У судовому засіданні безпосередньо досліджено відеозапис, який фіксувався на технічний пристрій № 470849. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що саме ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, не може бути єдиним доказом вини особи та підлягає перевірці в сукупності з іншими доказами.
Як вбачається з матеріалів справи, факт зупинки транспортного засобу працівниками поліції не зафіксований, що суперечить вимогам ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» та не дає можливості встановити обставини керування транспортним засобом саме цією особою .
Відеозапис, на який посилається працівник поліції, не містить моменту руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а лише фіксує його перебування біля автомобіля та вихід з місця водія. Відповідно до ст. 251 КУпАП, такі дані не можуть вважатися належним доказом факту керування.
Показання свідка ОСОБА_2 , який безпосередньо здійснював керування транспортним засобом, є послідовними, логічними та узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 , а тому відповідно до ст. 251 КУпАП є належним доказом у справі та спростовують викладені у протоколі обставини.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України та ст. 266 КУпАП, обов`язок проходження огляду на стан сп`яніння покладається виключно на водія транспортного засобу. Оскільки факт керування ОСОБА_1 не доведений, обов`язок проходження огляду у нього відсутній. Під час спілкування з поліцейським ОСОБА_1 неодноразово, категорично та послідовно заперечує факт керування ним транспортним засобом. Так, на відеозаписі зафіксовано наступні його пояснення: на таймкоді 01:22:29 Clip-0 ОСОБА_1 прямо заявляє поліцейському: «Я не був за рульом» ; на таймкоді 01:22:37 Clip-0 він повторює: «Я не був за рульом» ; далі по ходу відеозапису ОСОБА_1 систематично наголошує: «Я не керував», «Людина їхала за кермом» , категорично стверджує: «був пасажиром» , «Я не керував транспортним засобом» .
Крім того, після того, як поліцейський запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_1 , посилаючись на те, що він не був водієм, заявив про відмову від проходження медичного огляду у медичному закладі саме у зв`язку з тим, що він не керував транспортним засобом. Поліцейський, незважаючи на неодноразові та чіткі пояснення ОСОБА_1 , належним чином їх не перевірив, не вжив заходів для встановлення особи, яка фактично керувала автомобілем, та продовжив складання протоколу відносно ОСОБА_1 , що свідчить про неповноту проведеного адміністративного розслідування.
Таким чином, досліджений відеозапис об`єктивно підтверджує, що ОСОБА_1 з самого початку спілкування з поліцейським наполегливо та послідовно заперечував факт керування ним транспортним засобом, наводив відповідні аргументи, однак вони не були взяті до уваги особою, яка складала протокол.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані сп`яніння або за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом.
Обов`язковою умовою для притягнення до відповідальності за цією статтею є доведення факту керування особою транспортним засобом. Як роз`яснено в судовій практиці, під керуванням слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з моменту початку руху транспортного засобу особою, яка перебуває у стані сп`яніння.
Відеозапис з нагрудної камери поліцейського не містить відомостей про те, що ОСОБА_1 здійснював рух транспортним засобом. Запис фіксує лише факт виходу ОСОБА_1 із автомобіля коли автомобіль вже стояв. При цьому сам ОСОБА_1 з моменту початку спілкування з поліцейським неодноразово та категорично заперечував факт керування, що підтверджено відеозаписом із зазначенням конкретних таймкодів.
Показання свідка ОСОБА_2 , який безпосередньо підтвердив факт керування ним автомобілем у зазначений час, є послідовними, логічними, узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 та об`єктивними даними, що містяться у відеозаписі, а тому беруться судом до уваги.
Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи. Орган, який склав протокол, не надав суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 виконував функцію водія та здійснював рух транспортним засобом. Посилання інспектора у протоколі на ознаки сп`яніння не є доказом керування автомобілем.
Зважаючи на викладене, даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 9, 130, 247, 251, 252, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Петро ДЕНИСЮК