Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.03.2026  	Справа №607/24619/25 Провадження №2/607/994/2026	

місто Тернопіль
 
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: 
головуючого судді Герчаківської О. Я.,
за участі секретаря судового засідання Баб`як Н. О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Акцент–Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
В С Т А Н О В И В :
У листопаді 2025 року АТ «Акцент-Банк» (далі - АТ «А-Банк», Банк, позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № ABH0CT155101715498886749 від 12 травня 2024 року у розмірі 13 427 грн 17 коп. станом на 25 листопада 2025 року, яка складається з: 10 204 грн 89 коп. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 3 025 грн 61 коп. - загальний залишок заборгованості по процентам, 0 грн 00 коп. - загальний залишок заборгованості за комісією, 196 грн 67 коп. - загальний залишок заборгованості за пенею, та судові витрати 2 422 грн 40 коп.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 12 травня 2024 року, будучи клієнтом Банку, відповідачка уклала з Банком кредитний договір № ABH0CT155101715498886749 щодо надання їй кредиту в розмірі 15 000,00 грн, строком на 36 місяців - до 11 травня 2027 року, зі сплатою процентів у розмірі 85 % щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. Кредитний договір складається із Заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту. Позивач надав позичальнику кредит, відповідачка умови кредитного договору належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.
Відповідно до п. 11 Заяви про надання послуги «Швидка готівка» та/або Паспорту споживчого кредиту «Швидка готівка», у випадку порушення Клієнтом зобов`язань із погашення Заборгованості Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу.
За вказаних вище обставин, АТ «А–Банк» просить суд стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № ABH0CT155101715498886749 від 12 травня 2024 року у розмірі 13 427 грн 17 коп.
Ухвалою судді від 27 листопада 2025 року позовну заяву АТ «А–Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без руху.
На виконання ухвали суду від 27 листопада 2025 року представником позивача АТ «А–Банк» 04 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» подано заяву про усунення недоліків із підтвердженням про надсилання копії позовної заяви відповідачу засобами поштового зв`язку.
Ухвалою судді від 05 грудня 2025 року відкрито провадження у справі № 607/24619/25 та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
20 січня 2026 року судом зареєстровано відзив представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Дешко В. О. в якому він просить відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.
На обґрунтування відзиву вказує на те, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані до позовної заяви Умови договорів приєднання, розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи кредитний договір №ABH0CT155101715498886749 від 12 травня 2024 року. Відтак, жодних належних доказів тих обставин, про які заявляє Банк у позовній заяві, а саме, що відповідачка погодила умови, які передбачені кредитним договором №ABH0CT155101715498886749 від 12 травня 2024 року матеріали справи не містять. Також відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.  ОСОБА_1 заперечує підписання вищевказаного Договору, а також нею не було здійснено входження до будь-якого додатку за допомогою якого її було ідентифіковано та вона надала таким чином свою згоду, а тим паче отримання й тим паче відправлення одноразового ідентифікатора. З наданого позивачем розрахунку сторона відповідача робить висновок, що нарахування процентів за період здійснено в супереч вимогам Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» денна процентна ставка – загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Згідно з пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» положення частини 5 статті 8 вказаного Закону щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки, вводиться в дію поетапно, а саме протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Так, протягом перших 120 днів установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5%, протягом наступних 120 днів - 1,5%. Тобто зазначеною нормою права визначено, який саме розмір денної процентної ставки має діяти в договорах про споживче кредитування протягом визначених законом періодів. Враховуючи зазначене, наданий позивачем розрахунок відповідач вважає неналежним доказом у справі.
У судове засідання представник позивача АТ «А–Банк» не з`явився, проте разом із позовною заявою подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідачка  ОСОБА_1 та її представник – адвокат Дешко В. О. в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, що не перешкоджає розгляду справи. 
Суд вважає, що відповідачка про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, а тому відповідно до ст. 223 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів. 
За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з наступних підстав.
Судом встановлено, що 10 травня 2024 року ОСОБА_1 , шляхом підписання Анкети - заяви про приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК», власним підписом підтвердила, що дана Анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК», що розміщені за посиланням https://a-bank.com.ua, між нею та АТ «А-БАНК» становлять Договір про надання банківських послуг, умови якого їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення; засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися нею для вчинення правочинів та платіжних операцій; визнала, що УЕП є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки.
12 травня 2024 року ОСОБА_1 електронним підписом підписала заяву про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101715498886749, паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, та отримала строковий кредит у сумі 15 000,00 грн на строк 36 місяців, до 11 травня 2027 року, процентна ставка (фіксована) - 85% річних, денна процентна ставка становить 0,17%, розмір щомісячного платежу - 1176,16 грн, платіжна картка, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту -5169155123522219, загальна сума до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісій - 42 341,11 грн.
Відповідно до п. 18 відповідачка підтверджує та погоджується, що до укладання цієї угоди, ознайомилася з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк», що розміщені за посиланням: www.a-bank.com.ua/terms, та до укладання цієї угоди ознайомлена з інформацією, яка розміщується на веб-сайті та доступна за посиланням: www.abank.com.ua, в повному об`ємі відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії». Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, що розміщені на сайті банку: www.a-bank.com.ua, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір, отримала їх примірники, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.
З меморіального ордеру TR.36220266.27153.65455 від 12 травня 2024 року вбачається, що позивачем на рахунок відповідача було перераховано кошти в сумі 15 000,00 грн; призначення платежу: видача кредиту згідно договору № ABH0CT155101715498886749 від 12 травня 2024 року.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором № ABH0CT155101715498886749 від 12 травня 2024 року слідує, що заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем за спірним договором станом на 25 листопада 2025 року становить16 232,14 грн, яка складається з наступного: 10 204,89 грн – загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 3 025,61 грн – загальний залишок заборгованості за процентами; 196,67 грн – загальний залишок заборгованості за пенею. Також за змістом цього розрахунку відповідачкою вносилися кошти на погашення заборгованості.
Як слідує з банківської виписки по кредиту в АТ «А-Банк», за період 12 травня 2024 року – 24 листопада 2025 року, в ній відображено нарахування відсотків, простроченої заборгованості та періодів, за які вони були нараховані.
Відтак, до виниклих між сторонами правовідносин підлягають застосуванню наступні норми матеріального та процесуального права.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно–телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно–правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно–телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно–телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно–телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно із ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Цією ж правовою нормою визначено зміст вказаної інформації (умови кредиту: тип кредиту, сума кредиту, строк кредитування, мета та спосіб отримання, тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, види забезпечення за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту тощо), порядок ознайомлення з нею споживача, форму надання такої інформації (паспорт споживчого кредиту) та термін її актуальності. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця, з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту (ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»). Тобто інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (паспорт споживчого кредиту), є пропозицією до укладення кредитного договору (офертою).
Термін «паспорт споживчого кредиту» вживається у Законі України «Про споживче кредитування» лише в розділі II «Інформаційне забезпечення договору про споживчий кредит та дії, що передують його укладенню» та у Додатку 1 зі стандартизованою формою такого паспорта. Приписи про умови договору про споживчий кредит, його форму, порядок укладення та розірвання визначені у розділі ІІІ «Договір про споживчий кредит» цього Закону. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», чинного на момент виникнення спірних правовідносин). З огляду на ці норми закону паспорт споживчого кредиту є довідкою для споживача про умови кредитування, з якими банк зобов`язаний його ознайомити для прийняття споживачем усвідомленого рішення про наступне укладення кредитного договору. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, підписання такого паспорта не означає укладення кредитного договору. Паспорт споживчого кредиту не є тим документом, який Закон України «Про споживче кредитування» включає до форми договору про споживчий кредит (стаття 13).
Отож, Банк виконав свій обов`язок в частині дотримання вимог наведеного вище закону, ознайомив позичальника з інформацією про умови кредитування, про що є паспорт споживчого кредиту, який суд описав вище.
Щодо правової позиції сторони відповідача про відсутність доказів узгодження умов кредитного договору з відповідачем, то суд зазначає наступне.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч. 12 ст. 11 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
У п. 6 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію», визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітна¬цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію ( оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
На підтвердження укладення кредитного договору судом досліджено наступні документи: копію паспорту споживчого кредиту «Швидка готівка», в якому підпис відповідача підтверджено 12 травня 2024 року електронним підписом перевіреним перевіряється за допомогою відкритого ключа 02b52a7ba0832d95569449722a1b79ea5c7e9f6f 1af4bf9272c8acc5cd5d836091; копію заяви про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101715498886749 від 12 травня 2024 року, підписаної відповідачкою ОСОБА_1 12 травня 2024 року (підпис здійснено за допомогою відкритого ключа 02b52a7ba0832d95569449722a1b79ea5c7e9f6f 1af4bf9272c8acc5cd5d836091). 
В дослідженій судом заяві узгоджені всі істотні умови кредитного договору №ABH0CT155101715498886749 від 12 травня 2024 року, денна процента ставка становить 0,17 %, що спростовує доводи сторони відповідача про не відповідність денної процентної ставки Закону України «Про споживче кредитування».
Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної ставки за договором № ABH0CT155101715498886749 від 12 травня 2024 року, підписано відповідачкою ОСОБА_1 12 травня 2024 року, підпис здійснено за допомогою відкритого ключа 02b52a7ba0832d95569449722a1b79ea5c7e9f6f 1af4bf9272c8acc5cd5d836091.
Меморіальний ордер № TR.36220266.27153.65455 від 12 травня 2024 року засвідчує здійснення банком перерахунку грошових коштів у сумі 15 000,00 грн на рахунок відповідачки згідно договору № ABH0CT155101715498886749 від 12 травня 2024 року;
Виписка по кредиту № ABH0CT155101715498886749 від 12 травня 2024 року, складена позивачем, та з неї також убачається, що Банк повністю володіє інформацією щодо клієнта яким є ОСОБА_1 .
Проаналізувавши описані вище документи, судом встановлено, що усі персональні дані стосуються саме ОСОБА_1 , є актуальними на час виникнення спірних правовідносин та розгляду справи, і могли перебувати у розпорядженні Банку тільки за згодою самої відповідачки. Часткове виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань перед Банком свідчить про обізнаність відповідачки із своїм обов`язком перед позивачем, а його невиконання має наслідком вимогу АТ «Акцент-банк» до суду про стягнення заборговансті.
ОСОБА_1 підтвердила виникнення своїх зобов`язань за кредитним договором шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідачка не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від зобов`язань без пояснення причин, у тому числі в разі отримання нею грошових коштів.
Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед позивачем, відповідачка здійснила часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №ABH0CT155101715498886749 від 12 травня 2024, платежі зазначено у розрахунку заборгованості за Кредитним договором, що є додатком до позовної заяви.
Сплачуючи кредит, ОСОБА_1 вчинила конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного Кредитного договору, який створив для неї певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано.
Вищеописані судом докази в сукупності із нормами матеріального права свідчать про виникнення зобов`язань відповідача перед позивачем, оскільки кредитні кошти, надійшли в розпорядження ОСОБА_1 на належний їй банківський рахунок, і позичальник тим самим не заперечувала умов договору та не надала доказів на спростування факту отримання нею кредитних коштів, користування ними, однак не повернула у строки та розмірах, які обумовлені кредитним договором, а тому їх стягнення на підставі рішення суду є обґрунтованим.
Щодо вимоги АТ «Акцент-Банк» про стягнення 196,67 грн пені, то суд вважає її такою, що не підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
У постанові Верховного Суду від 21 січня 2025 року, справа № 751/3052/23, зазначено, що тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, нарахування ним пені та заборгованості за порушення відповідачем грошового зобов`язання за кредитним договором відбулось після 24 лютого 2022 року, в період дії воєнного стану, а тому відсутні підстави для задоволення вимог про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за пенею в розмірі 196,67 грн.
Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 в повному обсязі не повернула кредитні кошти, не сплачував погоджені сторонами Договору відсотки, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № ABH0CT155101715498886749 від 12 травня 2024 року, яка станом на 25 листопада 2025 року складається з: 10 204 грн 89 коп. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 3 025 грн 61 коп. - загальний залишок заборгованості по процентам.
Отож, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 2 386,92 грн (13 230,50 * 2 422,40 : 13427,17), пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.
На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 12, 76, 77, 78, 80, 81 141, 247, 258, 259, 264, 265, 280–282, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
У Х В А Л И В :
Позов задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Акцент–Банк» заборгованість за кредитним договором № ABH0CT155101715498886749 від 12 травня 2024 року, в розмірі 13 230 (тринадцять тисяч двісті тридцять),50 грн.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Акцент–Банк» 2 386 (дві тисячі триста вісімдесят шість),92 грн сплаченого судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України. 

Позивач: акціонерне товариство «Акцент–Банк», код ЄДРПОУ: 14360080, адреса місцезнаходження: вул. Батумська, буд. 11, м. Дніпро, 49074.
Відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя       О. Я. Герчаківська