ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
24 березня 2026 року справа №200/211/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Гайдара А.В., Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року (головуючий суддя І інстанції Крилова М.М.), складеного в повному обсязі 25 лютого 2025 року у справі № 200/211/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - 

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:
- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (Код ЄДРПОУ 22933548) № 057050011533 від 12.07.2024 про відмову у призначенні пенсії віком на пільгових умовах ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований(а) за адресою: АДРЕСА_1 ,);
- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (Код ЄДРПОУ 22933548) зарахувати позивачу до спеціального стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" та відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи з 26.04.1997 р. по 25.06.2007 р. «вогнетривником зайнятим на гарячих роботах» у ПАО «Маріупольський металургічний комбінат ім. Ілліча» (10 років 2 міс);
- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (Код ЄДРПОУ 22933548) призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.1 ч.2 ст. 114 розділу ХІV Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» з 02.06.2024 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області № 057050011533 від 12.07.2024 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05 липня 2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 26.04.1997 по 31.12.1999 року «вогнетривником зайнятим на гарячих роботах» у ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча».
В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Не погодившись з судовим рішенням, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року у справі № 200/211/25 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом вказано, що в діях органу Пенсійного фонду не вбачається протиправних дій по відношенню до позивача, оскільки проведено розрахунок стажу позивачу згідно вимог чинного законодавства та відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
Сторони в судове засідання не викликались, про розгляд справи повідомлялись судом належним чином.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/211/25, однак листом суд першої інстанції повідомив, що справа в паперовому вигляді не формувалась. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».
Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».
Суд, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, що підтверджується паспортом-ID картка № НОМЕР_2 від 18.03.2019 року.
05 липня 2024 року ОСОБА_1 , через веб портал ПФУ, звернувся до Пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 та надав всі необхідні документи.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ, а саме Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області для розгляду заяви позивача від 05.07.2024 року.
Рішенням відповідача від 12.07.2024 №057050011533 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії на підставі п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком № 1. Вік заявника 50 років. Страховий стаж особи становить 35 років 2 місяці 16 днів. Пільговий стаж особи за Списком №1 становить 7 років 5 місяців 25 днів, за Списком №2 — 12 років 6 місяців 20 днів.
До страхового стажу не зараховано періоди: навчання згідно диплому НОМЕР_3 , оскільки відсутня інформація про початок навчання. Для зарахування періоду навчання необхідно надати уточнюючу довідку з навчального закладу з зазначенням періодів, форми навчання та присвоєння кваліфікації.
Уточнюючої довідки для підтвердження пільгового характеру роботи, а також наказів про результати атестації робочих місць (за період роботи в пільгових умовах після 21.08.1992), заявником не надано. Оскільки підприємство розташоване на тимчасово окупованій російською федерацією території України, пільговий стаж обчислений згідно даних наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Не погодившись з рішенням Відповідача, щодо відмови в призначенні пенсії, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Суд погоджує висновки суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Відповідно до ч.1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Частиною другою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах та працівникам
Згідно статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до положень пунктів 3, 20 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутня інформація, що визначає право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Отже, зміст наведених норм права свідчить, що основним документом на підтвердження пільгового стажу роботи є трудова книжка, та за відсутності останньої або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Такими документами, зокрема, є архівні та уточнюючі довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання, тощо. Уточнюючі довідки мають подаватися у разі, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.
Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Так, під час роботи по професіям, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, застосовуються постанова Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, від 16.01.2003 №36, від 24.06.2016 №461.
Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_4 від 02.08.1993 року позивач:
26.04.1995 – прийнятий в цех ремонта металургійних печей вогнетривником на горячих роботах 3 розряду у ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (запис № 5);
01.12.1998 – переведений у тому ж місці вогнетривником на горячих роботах 4 розряду (запис № 6);
24.01.2000 - переведений у тому ж місці вогнетривником на горячих роботах 5 розряду (запис №7);
25.06.2007 - переведений у тому ж місці майстром по ремонту металургійних печей (змінним) участок по ремонту мартенівських печей) (запис № 8).
Зазначені записи в трудовій книжці, свідчать про зайнятість позивача повний робочий день на пільгових роботах. Іншого, зокрема про скорочений або неповний режим роботи протягом цих періодів, в трудовій книжці не міститься.
Суд зазначає, що професія позивача «вогнетривник, зайнятий на гарячих роботах» передбачена Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, а саме Розділ ІІІ «Металургійне виробництво (чорні метила)», підрозділ 2, п. а, код - 1030200а-15416, та Розділом ІІІ «Чорна металургія», підрозділом 2, п. а, код - 3.2а, що передбачено постановою постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 .
Також, позивачем було надано до суду наступні накази про атестацію робочих місць:
від 10.05.1994 № 137 «Про підсумки атестації робочих місць» відповідно до якого посада ««вогнетривник, зайнятий на гарячих роботах» відноситься до Списку № 1 робіт і професій, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення (розділ ІІІ «Металургійне виробництво (чорні метила)», підрозділ 2, п. а, код - 15416);
від 07.05.1999 № 127 «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці з 10.05.1994 по 07.05.1999» з урахуванням наказу від 30.06.2000 року №192 «Про підсумки атестації робочих місць знов організованих цехів увійшовши у состав камбіната, та внесення доповнень та змін у наказ № 127 від 07.05.1999» відповідно до яких посада ««вогнетривник, зайнятий на гарячих роботах» відноситься до Списку № 1 робіт і професій, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення (розділ ІІІ «Металургійне виробництво (чорні метила)», підрозділ 2, п. а, код - 15416);
від 07.05.2004 року № 224 «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці з 07.05.1999 по 07.05.2004» відповідно до якого посада ««вогнетривник, зайнятий на гарячих роботах» відноситься до Списку № 1 робіт і професій, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення (розділ ІІІ «Чорна металургія»», підрозділ 2, п. а, код – 3.2а).
Враховуючи наведене вище, посилання відповідача на те, що пільговий стаж роботи не підтверджується належними документами суд вважає безпідставним, оскільки записами трудової книжки та наказами про атестацію робочих місць підтверджується пільговий характер роботи позивача у спірний період.
Також слід зазначити, що у випадку, якщо подані позивачем документи про призначення пенсії було недостатньо, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини, запропонувати позивачеві надати інформації щодо двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Така позиція суду узгоджується також із висновками Верховного Суду в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, відповідно до яких, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Натомість, відповідач не здійснював ніяких запитів на підтвердження спірних періодів роботи позивача та не надав доказів які б ставили під сумнів дійсність внесених записів до трудової книжки.
З огляду на наведені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач не довів правомірність свого рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу, оскільки пільговий стаж позивача у період з 26.04.1997 по 31.12.1999 підтверджується сукупністю наданих доказів, зокрема трудовою книжкою та наказами про атестацію робочих місць.
Відтак, суд погоджує висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог та необхідності скасування скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області № 057050011533 від 12.07.2024 року із зобов`язанням управління повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05 липня 2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 26.04.1997 по 31.12.1999 року «вогнетривником зайнятим на гарячих роботах» у ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча».
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги
В іншій частині рішення суду не оскаржувалось.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. 
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року у справі № 200/211/25 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 24 березня 2026 року.

Судді А.В. Гайдар
А.А. Блохін
Е.Г. Казначеєв