КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа № 357/14611/25
№ апеляційного провадження: 33/824/1568/2026
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02 березня 2026 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Болотов Є.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2026 року, винесену під головуванням судді Шовкопляса О.П., про притягненнядо адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- 

встановив:

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. 
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп. в дохід держави.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, захисник ОСОБА_1 зазначив, що факту керування транспортним засобом на долученому до матеріалів справи відеозаписі не зафіксовано. ОСОБА_1 неодноразово заперечував факт керування та зазначав, що автомобілем керував його знайомий.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч. ч. 2, 3, 5ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольногосп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно п. 2, п. 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільнимнаказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до п. 6, п. 7 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря-фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 439164 від 31 серпня 2025 року, о 01 год 40 хв. у м. Біла Церква площа Соборна 1/1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 320», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Drager Alcotest. Проба позитивна 1, 15 ‰.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 439172, 31 серпня 2025 року о 01 год 40 хв, у м. Біла Церква площа Соборна 1/1, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «BMW 320», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на перешкоду, а саме зелені насадження (клумбу), що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу та іншого майна. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.1, 2.3.б Правил дорожнього руху України.
Матеріали справи містять:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 439164 від 31 серпня 2025 року;
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 439172 від 31 серпня 2025 року;
- станову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕПР1 № 439164 від 31 серпня 2025 року;
- схему дорожньо-транспортної пригоди;
- акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі;
- письмові пояснення ОСОБА_1 ;
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;
- результат тестування спеціальним приладом Drager Alcotest 7510;
- відеозапис з бодікамери.
Огляд проведено спеціальним технічним засобом Drager Alcotest 7510 ARLM- 0358, результат тесту 1, 15 ‰.
Так, допустимий вміст алкоголю в крові людини, яка керує транспортним засобом - 0, 2 проміле. Ухвалена класифікація говорить, що 0, 2 ‰ - це майже нульова, найлегша ступінь сп`яніння, майже безсимптомна.
Згідно середніх показників вмісту алкоголю в крові:
0, 3 - 0, 5 ‰ - алкоголь має незначний вплив;
0, 5 - 1, 5 ‰ - легке сп`яніння;
1, 5 - 2,5 ‰ - сп`яніння середнього ступеню;
2, 5 - 3,0 ‰ - стан сильного сп`яніння.
Згідно результатів огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 7510, результат тесту - 1, 15 ‰, що у 6 разівперевищує допустиму норму.
Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, вважаю, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Апеляційний суд вважає, що огляд на стан сп`яніння проведений працівниками поліції з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП.
Будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про винуватість  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять.
Статтею 124 КУпАП, передбачено відповідальність водіїв за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно п. 2.3.б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
За п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, зокрема: схему місця ДТП та письмові пояснення, вважаю, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.3.б та п. 12.1 ПДР України.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, апеляційний суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються переглянутим відеозаписом із нагрудної камери працівників поліції. Судом встановлено, що ОСОБА_1 повідомив працівників поліції про те, що він не керував транспортним засобом. На запитання працівників поліції хто був водієм автомобіля «BMW 320», д.н.з. НОМЕР_1 , останній не надав чіткої відповіді. На відеозаписі не зафіксовано інших осіб, які б повідомляли про керування ними вказаним транспортним засобом.
Апеляційним судом досліджено матеріали справи, до яких долучені письмові пояснення ОСОБА_1 , згідно яких, останній повідомив про те, що близько 01 год 40 хв він сів за кермо автомобіля «BMW320», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у нетверезому стані та скоїв зіткнення із клумбою (зеленими насадженнями).
Відтак, посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом «BMW 320», д.н.з. НОМЕР_1 , в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доказів відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, які б спростовували висновки суду першої інстанції, апелянтом не надано.
Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у випадку закінчення строків передбачених ст. 38 КУпАП.
За ч. 2 ст. 38 КУпАП України якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладене не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш, як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частинах третій - шостій ст. 38 КУпАП.
Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 439172 відносно ОСОБА_1 складено 31 серпня 2025 року, відтак, строк накладення адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП на час розгляду справи закінчився, а провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Відтак, судом першої інстанції обгрунтовано визнано винним  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. 
Підстав для скасування постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП немає.
З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2026 рокупро притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 12 березня 2026 року.

Суддя Є.В. Болотов