Справа № 627/1112/25 
16.02.2026 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2026 року	с-ще Краснокутськ	

Суддя Краснокутського районного суду Харківської області Бугаєнко І.В., розглянувши матеріали, що надійшли з СПД №1 Богодухівського районного відділу поліції ГУ НП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП
В С Т А Н О В И В:

До Краснокутського районного суду Харківської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 514440 вбачається, що 16.11.2025, о 00:30 по пров. Лікарняному, 1 в с-щі Краснокутськ Богодухівського району Харківської області гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом у комендантську годину та на вимогу працівника поліції не зупинився в с-щі Краснокутськ по вул. Миру, 132, а був зупинений по пров. Каштановому, 1, чим порушив п. 2.4 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлявся. 
16.02.2026 до суду надійшло клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Гайворонського О.А., у якому він просить суд закрити справу відносно ОСОБА_1 за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. Просить розглянути клопотання без участі притягуваного та його захисника.
У клопотанні зазначено, що відповідно до відео, що додається як доказ до протоколу серії ЕПР1 № 514440 файлу («NVR_ch_main_20251116013406») відео розпочинається о 01 год. 31 хв. 30 сек., на відео на узбіччі стоїть автомобіль, схожий на поліцейський, на зустріч якому їде неідентифікований автомобіль, схожий на «Tesla». Після чого автомобіль поліцейських вмикає проблискові маячки, розвертається та прямує за автомобілем «Tesla». На всіх інших трьох файлах, фіксується переслідування поліцейськими автомобіля схожого на «Tesla», при чому на відео не ідентифікується ані номерний знак переслідуваного автомобіля, ані не видно хто керує вказаним автомобілем. 
З відео, що додається як доказ до протоколу серії ЕПР1 № 514440 файлу («Export-0oeor»), яке розпочинається о 00 год. 42 хв. 00 сек., вбачається, що на вулиці стоїть ОСОБА_1 , біля нього у дворі стоїть автомобіль «Tesla». На відео відсутній факт руху транспортного засобу та самого моменту зупинки транспортного засобу. 
В матеріалах адміністративної справи в наявності запит ПОГ Буцького І. на отримання відеозапису зі службової бодікамери, натомість яким чином до матеріалів справи були долучені відеозаписи із зовнішніх камер відеоспостереження захиснику незрозуміло.
Отже, матеріали вказаної адміністративної справи не містять належних доказів для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
Дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд доходить наступного.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
За приписами п. 22 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком)визнається протиправна, винна (умисна, необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.
При цьому, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).
За вимогами ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання; посада, прізвище і ім`я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Таким чином згідно з положеннями ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення повинен містити всю необхідну інформацію щодо неправомірних дій чи бездіяльності особи, що забезпечить правильну кваліфікацію та притягнення особи до відповідальності за належною статтею КУпАП.
Частиною 1 ст. 122-2 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.
ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п.2.4 ПДР України, а саме невиконання водієм вимоги поліцейського про зупинку.
Однак, до матеріалів справи не надано жодних доказів стосовно того, що ОСОБА_1 порушив вимог п.2.4 ПДР України, а саме не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу.
До протоколу про адміністративне правопорушення долучено диск на якому містяться 5 файлів з відеозаписами.
Перший файл під назвою «Export-0oeor», наданий начальником СПД № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області на запит ПОГ СПД № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області І. Буцького. Файл починається з того, що о 00:42 біля автомобіля булого кольору стоїть особа чоловічої статі (в подальшому з`ясовано, що ним є ОСОБА_1 ), з ним спілкуються поліцейські, в ході розмови повідомляють ОСОБА_1 про те, що він порушив комендантську годину та не зупинився на вимогу працівників поліції.
Крім того, на диску міститься чотири файли під назвами NVF_ch2_main_20251116013314_20251116013554.mp4;NVR_ch18_main_20251116013129_20251116013406.mp4; NVR_ch19_main_20251116013312_20251116013649.mp4; NVR ch20 main 20251116013312_20251116013556.mp4, які отримані з вуличних відеокамер спостереження, незрозумілого походження.
При цьому, працівником поліції у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №514440 у пункті 10 «Технічний запис відеозапису» зазначено, що в якості технічного засобу при відеозйомці застосовано «854889».
Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №514440 в пункті 11 «до протоколу додається» зазначено, що до протоколу долучено відео з нагрудного реєстратора 854889 та відео з автомобільного реєстратора, тобто, мови про долучення до протоколу відеозаписів з вуличних камер спостереження у протоколі не йдеться, як не містять матеріали справи і відомостей яким чином отримані та долучені до справи ці відеозаписи з вуличних камер спостереження.
Отже, протокол про адміністративне правопорушення не містить посилань на технічний засіб, яким було здійснено відеофіксацію правопорушення.
Тобто, матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
У разі відсутності посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 13.02.2020 по справі №524/9716/16-а, від 26.04.2018 справа №202/2862/17, від 26.04.2018 справа №200/5590/17, від 20.12.2019 справа № 191/1060/17, від 13.02.2020 справа №524/9716/16-а, що враховуються судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Таким чином, відеозаписи NVF_ch2_main_20251116013314_20251116013554.mp4;NVR_ch18_main_20251116013129_20251116013406.mp4; NVR_ch19_main_20251116013312_20251116013649.mp4; NVR ch20 main 20251116013312_20251116013556.mp4, додані до протоколу про адміністративне правопорушення на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, оскільки сам протокол не містить посилань на технічний засіб за допомогою якого здійснено відеозаписи, які містяться в доданих до матеріалів справи файлах.
Поміж тим, у пункті 11 протоколу зазначено, що до протоколу додається відео з автомобільного реєстратора, однак на диску такі відеозаписи відсутні.
Що стосується долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відео з нагрудного реєстратора 854889 «Export-0oeor», суд зазначає, що воно не містить відомостей про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, оскільки починається вже з того моменту коли автомобіль білого кольору знаходиться без руху на дорозі та біля нього стоїть притягуваний ОСОБА_1 , тобто відео не містить моменту керування притягуваним транспортним засобом та доказів не виконання водієм вимог працівників поліції зупинитися.
Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.
Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом (п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).
Згідно з вказаною позицією ЄСПЛ «розумним» є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».
З урахуванням наведеного, доходжу висновку, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували наявність обставин, передбачених диспозицією ч.1 ст. 122-2 КУпАП, докази ж, які містяться в матеріалах справи не є такими, що переконливо свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст.62 Конституції України).
Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).
Частиною 1 ст. 7 КУпАП також визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, відтак, клопотання захисника адвоката Гайворонського О.А. підлягає задоволенню з мотивів наведених судом вище.
Керуючись статтями 7, 247, 252, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Краснокутський районний суд Харківської області протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя І.В. Бугаєнко