ЄУН 233/3243/24
Провадження №2/932/1616/25

РІШЕННЯ
Іменем України
заочне 

27.03.2026 Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі:
головуючого - судді Салькової В.С.,
за участю секретаря судового засідання Щербаченко А.В., 
позивача ОСОБА_1 , його представника - адвоката Соломонюк І.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: служба у справах дітей Костянтинівської міської ради, Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Високівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, про позбавлення батьківських прав, 

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом і в обґрунтування позовних вимог вказав, що відповідач ОСОБА_2 є його колишньою дружиною та матір`ю їх дітей: ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25.09.2020 шлюб між ним та ОСОБА_2 розірваний.
Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення дітей належними умовами життя та виховання, не займається їхнім вихованням, не цікавиться життям, здоров`ям, не підтримує морально та матеріально, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей. 
Діти повністю перебувають на матеріальному утриманні та вихованні батька та бабусі ОСОБА_8 , проживають у орендованому житловому будинку, вони всі є внутрішньо переміщеними особами, які прибули з Донецької області.
13.04.2017 з відповідача на його користь стягнуто аліменти на утримання дітей, 15.02.2018 відкрите виконавче провадження №54058821, за яким наявний борг, оскільки аліменти не сплачуються ОСОБА_2 взагалі, станом на 01.05.2024 заборгованість становила 404493,22 грн. 
За наявними відомостями ОСОБА_2 18.02.2024 виїхала за межі території України.
Оскільки вона тривалий час без поважних причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дітей, просить суд позбавити її батьківських прав щодо дітей, які наразі є неповнолітніми: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . 
ІІ. Позиції, пояснення, заяви (клопотання) учасників справи
В судовому засіданні позивач  ОСОБА_1 та його представник - адвокат Соломонюк І.В. підтримали заявлені вимоги та наполягали на їхньому задоволенні. Позивачем надані суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, та додано, що станом і на цей час обставини не змінилися, відповідач не виявляє інтересу до дітей, ніяк не бере участі в їх житті та не сплачує стягнуті судом аліменти, мешкає в Чехії, але адреса йому невідома, народила іншу дитину. Дітям не телефонує, востаннє вони бачилися під час процесу розірвання шлюбу.
Відповідач  ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилася з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи повідомлялася у порядку, передбаченому ЦПК України, клопотання про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Відзиву на позовну заяву суду не надіслала, про свою позицію у справі не повідомила. 
Представники третіх осіб до суду також не з`явилися, заяв або клопотань щодо участі у справі суду не спрямували. 
Від голови Високівської сільської ради Житомирського району Житомирської області до суду надійшло рішення виконавчого комітету від 18.09.2024 про відмову у наданні висновку органу опіки та піклування. 
ІІІ. Процесуальні дії у справі
Справа надійшла з Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області внаслідок зміни територіальної підсудності судових справ.
Ухвалою суду від 07.05.2025 справа прийнята до провадження за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 20.06.2025.
04.09.2025 ухвалою суду закрите підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд на 05.11.2025.
Розгляд справи відкладався на 22.01.2026 та 17.03.2026 через неявку відповідача. 
17.03.2026 у зв`язку із повторною неявкою до суду відповідача, що повідомлялася у встановлений законом спосіб про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання нею відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280-282 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.
17.03.2026 за наслідками розгляду справи суд перейшов до стадії ухвалення рішення суду з його проголошенням в судовому засіданні 27.03.2026.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітніх дітей:  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.12-14). 
Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у справі №233/3125/20 від 20.09.2020, яке набрало законної сили 27.10.2020, шлюб між сторонами розірваний (а.с.15-16). 
02.05.2024 представниками Служби (управління) у справах дітей Високівської сільської ради проведено обстеження умов проживання, про що складено відповідний акт (а.с.11).
Зазначеним актом встановлено, що діти сторін перебувають на матеріальному утриманні та вихованні батька ОСОБА_1 та бабусі ОСОБА_8 , які виконують батьківські обов`язки. Родина ОСОБА_12 мешкає в орендованому житловому будинку, в якому діти мають місце для відпочинку, одяг та взуття, в помешканні наявні меблі та речі побуту.
Позивач та його діти є внутрішньо переміщеними з АДРЕСА_1 , особами з 05.08.2022 (а.с.7-10). 
Відомості про надання відповідачем ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання дітей відсутні. 
Відповідно до довідки №19.11-23/21675 від 23.05.2024 державного виконавця Костянтинівського ВДВС у Краматорському районі Донецької області у виконавчому провадженні №54058821, відкритому 15.02.2018 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів становить 404493,22 грн. (а.с.15-17, 20-21).
За відомостями Мінсоцполітики України від 10.10.2024 №23313/0/2-24/3 ОСОБА_2 , яка зареєстрована в АДРЕСА_2 , з 19.01.2024 змінила адресу фактичного проживання на АДРЕСА_3 . Відомості про смерть внутрішньо переміщеної особи або визнання її зниклою безвісті відсутні (а.с.94).
Разом з тим з наданого витягу від 04.09.2025 Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , 18.12.2024 о 19-06 перетнула державний кордон України в напрямку «виїзд».
Рішенням від 18.09.2024 органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Високівської сільської ради Житомирського району Житомирської області відмовлено у наданні висновку органу опіки та піклування з питань, порушених у справі, через відсутність можливості поспілкуватися з матір`ю дітей, обстежити умови її проживання та з`ясувати рівень матеріального забезпечення, оскільки зв`язок з нею відсутній (а.с.77-79).
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , яка є матір`ю позивача, суду пояснила, що її невістка ОСОБА_2 покинула родину, коли молодшій дитині виповнилося три роки. З невісткою вони бачились востаннє, коли вони з сином розривали шлюб. З того часу з дітьми ОСОБА_2 не спілкується, дітей виховує вона та син, діти перебувають на утриманні сина, як внутрішньо переміщені особи отримують щомісячну державну допомогу на проживання та допомогу на дітей, ОСОБА_2 жодної допомоги на дітей не надає. 
Свідок ОСОБА_13 пояснила суду, що вона є сестрою позивача, проживала поруч з його родиною в м. Костянтинівці Донецької області та спостерігала, що ОСОБА_2 пила, гуляла, потім покинула дітей та згодом вийшла заміж, в іншому шлюбі народила дитину, а потім поїхала з нею закордон. Тривалий час ОСОБА_2 дітей не бачила, не телефонувала, не надавала жодної допомоги. Вона востаннє бачила невістку, коли та розлучалася з братом. Вихованням дітей займається повністю її брат ОСОБА_1 та її матір ОСОБА_8 .
V. Оцінка суду
Дослідивши надані суду дані у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частини першої статті 18 та частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 N789-XII та набула чинності для України 27.09.1991, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Ці положення міжнародного законодавства знайшли своє визначення у законодавстві національному, і відповідно до вимог статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У випадку виникнення підстав, передбачених статтею 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, зокрема, у разі ухилення від своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстокого поводження з дитиною.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. 
При цьому наведені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
З наданих доказів встановлено, що відповідач систематично протягом тривалого часу ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своїх дітей. Доказів на підтвердження поважності ухилення від виконання батьківських обов`язків суду не надавалося.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Пунктами 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини.
Відповідно до статті 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Діючи виключно в інтересах дитини з метою захисту її прав, суд, визнаючи, що законодавство України і усталена практика Європейського Суду з прав людини визначає позбавлення батьківських прав крайньою мірою при вирішенні подібних справ, не вбачає підстав для відмови у задоволенні позовних вимог у цій справі. 
Враховуючи всі обставини справи, з метою захисту інтересів неповнолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд вважає за необхідне позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав стосовно них. 
При цьому суд враховує, що відповідач є жінкою працездатного віку, відомості про наявність у неї проблем зі здоров`ям відсутні, з досліджених судом доказів вбачається, що вона, покинувши дітей, постійно щонайменше до кінця 2024 року мешкала на території України, отже, обставин, які б об`єктивно могли перешкоджати їй опікуватися дітьми, не встановлено. Її ухилення від виконання батьківських обов`язків триває значний період часу, діти не відчувають її піклування, любові та турботи, не отримують від неї жодного виду добровільної допомоги. Вказане свідчить, що ОСОБА_2 не має інтересу зберегти та реалізувати свої батьківські права, продовжує свідомо уникати виконання батьківських обов`язків, що зміцнює переконання суду про необхідність задоволення позовних вимог та позбавлення її батьківських прав. Суд наголошує, що не зважаючи на позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей, вона зобов`язана виконувати свої батьківські обов`язки з їхнього утримання до досягнення ними повноліття, сплачуючи аліменти на їх утримання. 
Питання про стягнення з відповідача аліментів судом не вирішується, оскільки аліменти фактично стягнуті з відповідача до пред`явлення цього позову. 
Відсутність висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав не змінює висновків суду про наявність підстав для задоволення позову, оскільки досліджена судом сукупність доказів у справі дає підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. 
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір розмірі 1211,20 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,128,258,259,263-265,280-282 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстрований АДРЕСА_2 , мешкає: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), треті особи: служба у справах дітей Костянтинівської міської ради (Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Правобережна, 260, код за ЄДРПОУ 36029553), Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Високівської сільської ради Житомирського району Житомирської області (12341, Житомирська область, Житомирський район, с. Високе, вул. Чеська, 4б, код за ЄДРПОУ 04344191), про позбавлення батьківських прав - задовольнити. 
Позбавити ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позбавити ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Позбавити ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. 
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем та третьою особою може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про його перегляд відповідачем та подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення суду виготовлене 31.03.2026. 

Суддя:       В.С. Салькова