ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року 
м. Київ

справа № 160/13876/22
адміністративне провадження № К/990/14195/23
Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Єресько Л.О., суддів: Загороднюка А.Г.,  Жука А.В.,  Смоковича М.І.,  Желєзного І.В.,  Кашпур О.В.,  Мельник-Томенко Ж.М.,  Білак М.В.,  Мацедонської В.Е.,  Уханенка С.А.,  Радишевської О.Р.,  Дашутіна І.В.,  Соколова В.М., 

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику учасників у суді касаційної інстанції справу № 160/13876/22,
за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Міністерства оборони України, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Головіна Олена Сергіївна,
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2022 року (головуючий суддя: Сидоренко Д.В.)
та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2023 року (колегія суддів у складі: головуючого судді Юрко І.В., суддів - Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.),
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їхнє обґрунтування
1. У вересні 2022 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (далі - відповідач, Украерорух), в якому просив:
1.1. визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати йому додаткової винагороди згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168);
1.2. зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому з 24.02.2022 додаткову винагороду згідно з Постановою № 168 в розмірі 30000,00 грн щомісячно, а у разі безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, у розмірі до 100000,00 гривень у розрахунку на місяць пропорційно, часу участі у таких діях та заходах.
2. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебуває на військовій службі в Збройних Силах України та наказом Міністра оборони України від 02.07.2007 № 634 для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки відряджений до Дніпровського регіонального структурного підрозділу Украероруху із залишенням на військовій службі. Позивач зауважив, що за відрядженими особами зберігаються всі види матеріального забезпечення за попереднім місцем служби, гарантії щодо соціального захисту, передбачені законодавством, за рахунок бюджетів Збройних Сил України, інших військових формувань, органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної кримінально-виконавчої служби. Проте відповідач, на переконання позивача, протиправно не виплачує йому додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн, передбачену для військовослужбовців Постановою № 168, прийнятою на виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію».
3. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2022 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Міністерство оборони України.
Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи
4. Майор ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України, відрядженим до Дніпровського регіонального структурного підрозділу Украероруху (далі - Дніпровський РСП Украероруху) для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, що підтверджується довідкою вказаного структурного підрозділу Украероруху від 12.08.2021 № 23.3-05/83/05/22.
5. 11.04.2022 майор ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського РСП Украероруху із рапортом, в якому просив виплатити йому грошове забезпечення з 24.02.2022 згідно з Указами Президента України № 64 «Про введення військового стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» та Постановою № 168 чинному військовослужбовцю Збройних Сил України, відповіді на який не отримав.
6. Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України листом від 16.08.2022 № 423/В-236/173 на аналогічне звернення ОСОБА_1 повідомив останнього про те, що поширення положень Постанови № 168 на військовослужбовців, відряджених до державних органів, потребує внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 07.02.2001 № 104, якою визначено порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, відряджених до державних органів, установ та організацій (далі - Постанова № 104).
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
7. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.11.2022 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
7.1. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що виплата щомісячної додаткової винагороди, передбачена Постановою № 168, не розповсюджується на військовослужбовців, відряджених до державних органів, позаяк умови та порядок виплати грошового та матеріального забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, відряджених до державних органів, установ та організацій, врегульовано положеннями Постанови № 104.
8. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.03.2023 рішення суду першої інстанції змінено в його мотивувальній частині, а в іншій частині - залишено без змін.
8.1. Змінюючи мотиви рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, в цілому, погодившись із результатом вирішення спору про відмову у задоволенні позову, виходив з того, що Украерорух не входить до переліку міністерств та державних органів, зазначених у пунктах 1 та 2-1 Постанови № 168, а тому зазначене підприємство не є належним відповідачем у цій справі. У зв`язку з цим суд апеляційної інстанції констатував, що Постановою № 168 прямо не передбачено виплат додаткової винагороди військовослужбовцям, відрядженим до Украероруху, а тому це державне підприємство не має підстав для нарахування та виплати щомісячної додаткової винагороди, установленої означеною постановою.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух у суді касаційної інстанції
9. Не погодившись із рішеннями судів попередніх інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Головіна О.С., звернувся до Верховного Суду (далі - Суд) із цією касаційною скаргою, у якій просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
9.1. Ця касаційна скарга подана з підстав, визначених у пункті 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у зв`язку з відсутністю висновку Верховного Суду щодо застосування положень Постанови № 168 до військовослужбовців Збройних Сил України, які були відряджені для проходження військової служби до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України.
9.2. На переконання касатора, суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні його позовної заяви, допустили неправильне тлумачення означених правових норм і не застосували положення Постанови № 168, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин, та не врахували таке.
9.2.1. Позивач є військовослужбовцем Збройних Сил України, відрядженим до Дніпровського РСП Украероруху для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки, із залишенням на військовій службі. При цьому, за умовами Постанови № 104, за відрядженими особами зберігаються всі види матеріального забезпечення за попереднім місцем служби, гарантії щодо соціального захисту, передбачені законодавством, за рахунок бюджетів Збройних Сил України, інших військових формувань, органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної кримінально-виконавчої служби України, а виплата грошових коштів проводиться за рахунок коштів тих державних органів, установ та організацій, до яких відряджені військовослужбовці.
9.2.2. Постанова № 104 містить пряму заборону на здійснення деяких виплат військовослужбовцям, що відряджені для проходження військової служби до державних органів, установ та організацій, а саме: одноразової грошової винагороди за підтримання високої бойової готовності військ, зразкове виконання службових обов`язків і бездоганну дисципліну відрядженим військовослужбовцям, водночас постанова не містить заборони на здійснення інших виплат (надбавок, доплат і винагород).
9.2.3. Постанова № 168, яка є спеціальним нормативно-правовим актом, у частині виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, прийнята в часі пізніше, ніж Постанова № 104, та поширює свою дію і на військовослужбовців, які були відряджені для проходження військової служби до Украероруху, на період дії воєнного стану.
9.2.4. Грошове забезпечення військовослужбовців, відряджених до Украероруху, складається не лише із складових, визначених Постановою № 104, якою передбачено основний, проте не вичерпний перелік умов і порядок виплати грошового забезпечення, який додатково регулюється іншими постановами Кабінету Міністрів України, у тому числі і Постановою № 168. Так, скаржник підкреслює, що він у складі грошового забезпечення отримує, зокрема, доплату за таємність, а такий вид додаткового грошового забезпечення передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 № 414.
9.3. Висновки суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позову з огляду на те, що Украерорух не зазначено в пункті 1 Постанови № 168, а тому не є належним відповідачем у справі, на переконання скаржника, є безпідставними. Касатор уважає, що це не свідчить про відсутність у нього права, як у військовослужбовця, на отримання додаткової винагороди, виплату якої повинно здійснити Украерорух, до якого його відряджено для проходження військової служби.
9.4. Водночас скаржник підкреслив, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.07.1999 № 1281, якою створено Об`єднану цивільно-військову систему організації повітряного руху України (далі - ОЦВС), до складу Украероруху входять підрозділи ОЦВС, які комплектуються фахівцями, у тому числі військовослужбовцями Збройних Сил України, відповідно до штатного розпису цього підприємства. Згідно з Положенням про ОЦВС, затвердженого Постановою № 1281, в особливий період керівництво діяльністю підрозділів системи здійснюється Генеральним штабом Збройних Сил України. 
10. Протоколом автоматизованого розподілу справ від 20.04.2023 цю касаційну скаргу розподілено на колегію суддів: головуючу суддю (суддю-доповідача) - Єресько Л.О., суддям - ОСОБА_2, Соколову В.М. 
11. Ухвалою Суду від 01.05.2023 відкрито касаційне провадження за цією касаційною скаргою. 
12. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, який здійснено на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 20.09.2023 № 1600/0/78-23 (настання обставин, які унеможливлюють розгляд судової справи, у зв`язку з звільненням судді ОСОБА_2., яка входить до складу постійної колегії суддів), визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Єресько Л.О., судді Загороднюк А.Г., Соколов В.М.
13. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 25.10.2024 закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
14. Ухвалою Суду від 17.02.2025 у задоволенні клопотання Украероруху про передачу справи № 160/13876/22 на розгляд Великої Палати Верховного Суду відмовлено, справа № 160/13876/22 передана на розгляд судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
15. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2025 для розгляду справи № 160/13876/22 визначено колегію суддів у складі: головуючої судді (судді-доповідача) - Єресько Л.О., суддів - Білак М.В., Загороднюка А.Г., Смоковича М.І., Мартинюк Н.М., Кашпур О.В., Жука А.В., Желєзного І.В., Радишевської О.Р., Уханенка С.А., Мацедонської В.Е., Мельник-Томенко Ж.М., Соколова В.М.
16. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 18.03.2026 справу № 160/13876/22 призначено до розгляду у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
17. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2026 у цій справі визначено такий склад колегії суддів: Єресько Л.О. (головуючий суддя), судді: Загороднюк А.Г., Жук А.В., Смокович М.І., Желєзний І.В., Кашпур О.В., Мельник-Томенко Ж.М., Білак М.В., Мацедонська В.Е., Уханенко С.А., Радишевська О.Р., Дашутін І.В., Соколов В.М.
Позиція інших учасників справи
18. Від Украероруху до Суду надійшов відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , за змістом якого відповідач просив відмовити у її задоволенні, а оскаржувані судові рішення - залишити в силі, з огляду на їх законність та обґрунтованість.
18.1. У цьому відзиві відповідач зауважив, що Об`єднана цивільно-військово система (ОЦВС) організації повітряного руху України повністю інтегрована та є невід`ємною частиною підрозділів Украероруху, до складу яких входить цивільний і військовий персонал і технічні засоби автоматизації, зв`язку, навігації та спостереження, інженерні та інші, які як у мирний час, так і в особливий період, зокрема правового режиму воєнного стану, виконують завдання, визначені Повітряним кодексом України, Положенням про ОЦВС, Положенням про використання повітряного простору України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.2017 № 954, іншими нормативно-правовими актами України.
18.2. Відповідач указав, що у зв`язку з численними зверненнями військовослужбовців, відряджених до Украероруху, про виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, з метою вжиття заходів в інтересах цих військовослужбовців Украерорух звертався з питанням, чи поширюються виплати, що встановлені Постановою № 168, на військовослужбовців, відряджених до вказаного державного підприємства, до Департаменту фінансів Міністерства оборони України (16.03.2022 № 36 дек) щодо доцільності та можливості здійснення таких виплат, а також до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України (14.07.2022). У відповідь на вказані звернення до Украероруху надійшли листи Департаменту фінансів Міністерства оборони України, Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України, із змісту яких випливає, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, що відряджені до Украероруху, здійснюється у порядку, визначеному Постановою № 104. Виплата додаткової винагороди, встановленої Постановою № 168, на військовослужбовців, що відряджені до Украероруху, не розповсюджується. У цих листах також зазначено, що поширення положень Постанови № 168 на вказаних осіб можливе за умови внесення змін до Постанови № 104 Міністерством економіки України, яке є головним розробником проєктів актів Кабінету Міністрів України з питань умов і розмірів грошового забезпечення військовослужбовців.
18.3. Украерорух підкреслив, що Постановою № 168 визначено чіткий перелік осіб, яким надано право на означену додаткову винагороду на період дії військового стану, до якого віднесено, в тому числі і військовослужбовців, які проходять службу безпосередньо у Збройних Силах України, проте цей перелік не передбачає виплати такої додаткової винагороди військовослужбовцям, які відряджені до інших підприємств, установ та організацій. Отже, на переконання відповідача, передумовою для виплати позивачу спірної додаткової винагороди є внесення змін до Постанови № 104, яка регламентує порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, відряджених до державних органів, установ та організацій.
18.4. Украерорух також звернув увагу Суду на те, що в особливий період підрозділи ОЦВС додатково виконують завдання, визначені наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 29.01.2015 № 22 «Про затвердження Положення про особливості діяльності підрозділів об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України в особливий період». Керівництво діяльністю підрозділів ОЦВС в особливий період здійснюється Генеральним штабом Збройних Сил України через Командування Повітряних Сил Збройних Сил України та начальника Украероцентру, на якого покладено функцію координації діяльності підрозділів ОЦВС на підставі відповідних наказів.
18.5. Відповідно до Положення про Украероцентр, затвердженого спільним наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства оборони України № 232/348 від 07.07.2016, з питань, пов`язаних з обороною держави та її безпекою в особливий період, Украероцентр функціонально підпорядковується Генеральному штабу. 
18.6. Відповідач підкреслив, що фактично з дня оголошення в Україні воєнного стану з питань, які стосуються оборони країни та її безпеки, ОТУВ та ОУВ, військовослужбовці, які відряджені для проходження служби в Украерорусі, підпорядковується у своїй діяльності виключно військовому командуванню у порядку, визначеному наказами та розпорядженнями Міністра оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України і жодним чином не підпорядковується в цих питаннях адміністрації Украероруху, яка навіть не має доступу до відповідної військової інформації.
18.7. Підсумовуючи наведене, Украерорух наполягав на тому, що виплата додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, військовослужбовцям, відрядженим до Украероруху, можлива за наявності порядку виплати додаткової винагороди, який має бути визначений керівником відповідного міністерства (у цьому випадку керівником Міністерства оборони України), як це передбачено пунктом 2-1 Постанови № 168, а також відповідного наказу військового командира, начальника структурного підрозділу про виплату такої винагороди, як того вимагає пункт 1 цієї постанови. 
18.8. Крім того, відповідач просив Суд урахувати, що відповідно до Законів України про Державний бюджет України на 2020-2023 роки, фінансування витрат на утримання підрозділів ОЦВС для Украероруху в державному бюджеті не передбачено, а саме підприємство не є розпорядником бюджетних коштів, не отримує фінансування з Державного бюджету України, а основним і єдиним його джерелом отримання коштів, відповідно до статті 36 Повітряного кодексу України від 19.05.2011 № 3393-VІ, є надходження за надання послуг з аеронавігаційного обслуговування польотів цивільної авіації, яке з початком збройної агресії російської федерації повністю відсутнє, а тому виплата спірної винагороди потребує також відповідного фінансування із Державного бюджету України.
Висновки Верховного Суду, оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи 
19. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 
20. Водночас згідно з частиною другою статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
21. Частиною третьою статті 341 КАС України визначено, що суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, зокрема, у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
22. Спір у цій справі виник у зв`язку із (не)поширенням на військовослужбовців, відряджених до державних органів, положень Постанови № 168, якою передбачено на період воєнного стану право військовослужбовців Збройних Сил України на отримання додаткової винагороди.
23. Надаючи оцінку оскаржуваним судовим рішенням у межах доводів касаційної скарги за правилами статті 341 КАС України, Верховний Суд виходить із такого.
24. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII). Цим Законом установлено єдину систему соціального та правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей.
25. Відповідно до абзацу 1 частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується військовослужбовцям у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
26. Такі розміри визначено постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704).
27. Абзацом 2 частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII визначено, що порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
28. Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (із змінами), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2028 за № 745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).
29. Абзацом 3 частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII визначено, що порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
30. Порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби Украни, відряджених до державних органів, установ та організацій визначено постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2001 № 104 (далі - Порядок № 104).
31. Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що військовослужбовцям, відрядженим до державних органів, установ та організацій, виплачується грошове та здійснюється матеріальне забезпечення, передбачене законодавством для військовослужбовців Збройних Сил.
32. Грошове забезпечення виплачується виходячи з (І) окладів за посадами, займаними зазначеними особами в державних органах, установах та організаціях, до яких вони відряджені, (ІІ) інших виплат, установлених для відповідних працівників цих органів, установ та організацій, а також (ІІІ) окладів за військовими (спеціальними) званнями і (ІV) надбавки за вислугу років у розмірах і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців (абзац 2 пункту 1 Порядку № 104).
33. Виплата одноразової грошової винагороди за підтримання високої бойової готовності військ, зразкове виконання службових обов`язків і бездоганну дисципліну відрядженим військовослужбовцям не провадиться (абзац 3 пункту 1 Порядку № 104).
34. Виплата грошового забезпечення провадиться за рахунок коштів тих державних органів, установ та організацій, до яких відряджені зазначені військовослужбовці (абзац 5 пункту 1 Порядку № 104).
35. За відрядженими особами зберігаються всі види матеріального забезпечення за попереднім місцем служби, гарантії щодо соціального захисту, передбачені законодавством, за рахунок бюджетів Збройних Сил України.
36. Отже, з аналізу норм статті 9 Закону № 2011-XII випливає, що правове регулювання визначення порядку грошового забезпечення військовослужбовців (абзац 2 частини четвертої статті 9 цього Закону) та військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій (абзац 3 частини четвертої статті 9 цього ж Закону), здійснюється різними нормативно-правовими актами.
37. Матеріалами справи підтверджується, що майор ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України, відрядженим до Дніпровського РСП Украероруху для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі.
38. Правовими підставами проходження військової служби позивачем у структурному підрозділі Украероруху є частина шоста статті 10 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ, пункт 153 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, Указ Президента України від 03.05.2017 № 126/2017 «Про Перелік посад, що заміщуються військовослужбовцями Збройних Сил України, інших військових формувань правоохоронних органів спеціального призначення у державних органах, на підприємствах, в установах, організаціях, а також державних та комунальних навчальних закладах, та граничних військових звань за цими посадами».
39. Відповідно до пункту 1.1 Статуту Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 18.03.2021 № 121 (далі - Статут Украероруху), Державне підприємство обслуговування повітряного руху України (Украерорух) є державним унітарним підприємством, яке діє як державне комерційне підприємство та належить до сфери управління Міністерства інфраструктури України.
39.1. Підприємство є провайдером аеронавігаційного обслуговування, яке здійснюється на всіх етапах польоту повітряних суден у повітряному просторі України та повітряному просторі над відкритим морем, де відповідальність за обслуговування повітряного руху відповідно до договорів покладена на Україну.
39.2. Згідно з пунктом 1.2 Статуту Украероруху підприємство є основою об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України (далі - ОЦВС), до його складу входять підрозділи ОЦВС. 
39.3. В особливий період підрозділи ОЦВС підпорядковуються Генеральному штабу Збройних Сил України щодо виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки.
40. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України постановлено ввести в Україні воєнний стан. 
41. Цього ж дня (24.02.2022) Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. 
42. Відповідно до пункту 4 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Кабінет Міністрів України [зобов`язаний] невідкладно: 2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України. 
43. Згідно з пунктом 6 Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» Кабінету Міністрів України [доручено] забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
44. На виконання цих указів Кабінет Міністрів України видав Постанову № 168, якою, серед іншого, передбачив на період дії воєнного стану виплату для військовослужбовців додаткової винагороди.
45. Абзацом 2 пункту 1 Постанови № 168 визначено, що виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
46. Відповідно до пункту 1 Постанови № 168 (у первинній редакції) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 грн щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів , - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
47. Згодом цей пункт Постанови № 168 був змінений згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 № 217, від 22.03.2022 № 350, від 01.04.2022 № 400, від 01.07.2022 № 754, від 07.07.2022 № 793 та інші.
48. З 19.07.2022 абзац 1 пункту 1 Постанови № 168 діяв у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793 (застосовується з 24.02.2022) та передбачав, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил України виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць , а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів , - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000,00 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях і заходах.
49. Конкретизація умов, визначених цитованим положенням пункту 1 Постанови № 168, залежить від типу військового формування (роду військ), в якому проходить службу військовослужбовець, у зв`язку з чим подальшими змінами, унесеними Постановою від 07.07.2022 № 793 (застосовується з 24.02.2022), Постанова № 168 доповнено пунктом 2-1, яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств і державних органів.
50. Відповідно до статті 8 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06.12.1991 № 1934-XII Міністр оборони України здійснює військово-політичне та адміністративне керівництво Збройними Силами України, а також інші повноваження, передбачені законодавством, в тому числі визначає порядок виплати грошового забезпечення (абзац 2 частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII).
51. Наказом Міністра оборони України від 01.04.2022 № 98, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.04.2022 за № 382/37718 (застосовується з 24.02.2022), внесено зміни до Порядку № 260 шляхом доповнення розділу І пунктом 17, відповідно до якого на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
52. З метою врегулювання виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, Міністр оборони України видав директиви від 07.03.2022 № 248/1217, від 25.03.2022 № 248/1298, від 18.04.2022 № 248/1529, доведені до кожної окремої військової частини (установи) телеграмами (діяли до 01.06.2022), Окреме доручення від 23.06.2022 № 912/з/29 (чинне з 01.06.2022).
53. Роль і значення указаних рішень (телеграм) та окремого доручення оцінювалася Верховним Судом, зокрема, у постановах від 08.05.2024 у справі № 620/546/23, від 06.06.2024 у справі № 400/1217/23, від 31.07.2024 у справі № 380/2691/23 та інших. 
54. У вказаних телеграмах Міністр оборони України вимагав на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) у розмірах:
- 100000,00 грн - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);
- 30000,00 грн - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової частини).
55. Змін до Порядку № 104 у зв`язку з прийняттям Постанови № 168 не вносилося.
56. Касаційне провадження у цій справі [№ 160/13876/22] відкрито з підстав, визначених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, у зв`язку з відсутністю висновку Верховного Суду щодо застосування положень Постанови № 168 до військовослужбовців Збройних Сил України, які були відряджені для проходження військової служби до Украероруху.
57. Після відкриття касаційного провадження у справі, що розглядається, Верховним Судом сформовано висновки щодо застосування положень Постанови № 168 у подібних правовідносинах, які, у силу частини третьої статті 341 КАС України, мають бути враховані під час розгляду цієї справи.
58. За приписами частини третьої статті 341 КАС України Суд не обмежений доводами і вимогами касаційної скарги, зокрема, у разі необхідності врахувати висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
59. Так, у постановах від 29.02.2024 у справі № 320/2090/23 та від 07.03.2024 у справі № 320/10293/22 Верховний Суд, відповідаючи на питання про поширення на військовослужбовців, відряджених до державних підприємств, дії Постанови № 168, сформував висновок, відповідно до якого такі військовослужбовці мають право на додаткову винагороду, у розмірі до 30000,00 грн, установлену Постановою № 168.
60. Водночас Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.08.2024 у справі № 640/13029/22, правовідносини у якій є подібними до обставин цієї справи [160/13876/22], визнала помилковими подібні висновки Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, який розглядав цю справу в порядку розгляду зразкової справи, виходячи з такого.
61. Здійснюючи системне тлумачення Постанови № 168, Велика Палата Верховного Суду врахувала зміст преамбули цієї постанови в первісній редакції, в якій зазначалося, що ця постанова прийнята на виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію».
62. За висновком Великої Палати Верховного Суду, урахування преамбули під час системного тлумачення тексту Постанови № 168 є неодмінним, оскільки зміст преамбули визначає основні засади тлумачення усього нормативно-правового акта. Преамбула вказує на умови та причини ухвалення цієї постанови та визначає мету її прийняття.
63. Одночасно, здійснюючи тлумачення Постанови № 168, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що як текстуальне тлумачення змісту первинної редакції пункту 1 Постанови № 168, так і системне тлумачення цієї постанови, з урахуванням умов її прийняття, визначеними у преамбулі, дають підстави для висновку, що виплата додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн повинна здійснюватися як стимулювання винятково тим військовослужбовцям Збройних Сил України, які своїми безпосередніми діями здійснюють захист суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності України, а тому пункт 1 Постанови № 168 не поширюється на військовослужбовців, відряджених до державних органів, установ та організацій, грошове забезпечення яким виплачується відповідно до Постанови № 104.
64. На тій підставі, що передбачена пунктом 1 первинної редакції Постанови № 168 додаткова винагорода в розмірі 30000,00 грн є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення військовослужбовців (пункт 2 частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ), тоді як абзацом 2 пункту 1 Постанови № 104 чітко визначено, що грошове забезпечення військовослужбовцям, відрядженим до державних органів, установ та організацій, виплачується виходячи з окладів за посадами, займаними зазначеними особами в державних органах, установах та організаціях, до яких вони відряджені, інших виплат, установлених для відповідних працівників цих органів, установ та організацій, а також окладів за військовими (спеціальними) званнями і надбавки за вислугу років у розмірах і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що положення Постанови № 168 не поширюють дію на військовослужбовців, відряджених до державних органів, установ та організацій.
65. Згодом висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 29.08.2024 у справі № 640/13029/22, застосовано Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду, зокрема, у постановах від 10.10.2024 у справі № 240/21980/22 та від 21.11.2024 у справі № 580/9551/23.
66. Отже, судова палата з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду, дослідивши правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 29.02.2024 у справі № 320/2090/23 та від 07.03.2024 у справі № 320/10293/22 щодо поширення на військовослужбовців, відряджених до державних підприємств, дії Постанови № 168, уважає за необхідне відступити від вказаних висновків, заснованих на помилковому ототожненні порядку та умов виплати грошового забезпечення військовослужбовців та військовослужбовців, відряджених до державних органів, установ та організацій, та надалі застосовувати правовий висновок, відповідно до якого положення Постанови № 168 не поширюють дію на військовослужбовців, відряджених до державних органів, установ та організацій, грошове забезпечення яким виплачується відповідно до Постанови № 104.
67. За встановленими у цій справі обставинами позивач є військовослужбовцем Збройних Сил України, який відряджений до Дніпровського РСП Украероруху із залишенням на військовій службі та проходить військову службу безпосередньо у вказаному структурному підрозділі Украероруху, а тому суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати положення Постанови № 104. 
68. Таким чином, позивачу виплачуються тільки оклади за військовими званнями і надбавка за вислугу років у розмірах і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців, а інші складові грошового забезпечення - як для відповідних працівників структурного підрозділу Украероруху.
69. Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, відрядженим до Украероруху, здійснюється за рахунок коштів цієї установи, і оскільки додаткова винагорода в розмірі 30000,00 грн є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення військовослужбовців, виплату якої для працівників цієї установи не передбачено, то й відсутні правові підстави для її виплати позивачу.
70. Суд апеляційної інстанції також правильно урахував, що керівникам державних органів, установ та організацій, до яких відряджені військовослужбовці, не надано повноважень видавати накази про виплату такої додаткової винагороди. Згідно з абзацом 2 пункту 1 Постанови № 168 виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
71. На підставі викладеного, Суд констатує, що оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а суди першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи не допустили порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, відповідно підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
72. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
73. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані рішення суду першої інстанції у незміненій частині та постанову суду апеляційної інстанції - без змін.
74. З огляду на результат касаційного розгляду справи, у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Головіна Олена Сергіївна, залишити без задоволення.
2. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2022 року (у незміненій частині) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	Л.О. Єресько А.Г. Загороднюк   А.В. Жук   М.І. Смокович   І.В. Желєзний   О.В. Кашпур   Ж.М. Мельник-Томенко   М.В. Білак   В.Е. Мацедонська   С.А. Уханенко   О.Р. Радишевська   І.В. Дашутін   В.М. Соколов