Справа № 346/6229/25
Провадження № 2/346/765/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

16 лютого 2026 р.	м. Коломия Коломийський міськрайонний суд  Івано - Франківської області	

в складі головуючого судді   Яремин М.П.
участю секретаря   Урбанович І.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, - 
ВСТАНОВИВ:
свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем в шлюбі, в якому у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Рішенням Косівського районного суду від 13.12.2019 року шлюб між сторонами розірвано. На утримання вказаної дитини згідно з рішенням цього ж суду від 23.02.2022 року присуджено з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі, а саме 2 000 грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття. Однак, на даний час сума стягуваних аліментів на утримання дитини є недостатньо для забезпечення її гармонійного розвитку, оскільки зросли витрати на утримання у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг. Крім того, на її утриманні перебуває ще одна дитина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якого є підозра на розлад аутичного спектру, розлад розвитку мовлення з порушенням комунікативної функції. Вона самостійно сплачує оренду житла, комунальні послуги, придбаває продукти, ліки, одяг та взуття. Також, змінилось матеріальне становище відповідача, оскільки він призваний по загальній мобілізації на військову службу, де отримує стабільний дохід. Тому позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення останнім повноліття.
Позивач в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві вказала клопотання про розгляд справи у її відсутності ( а.с. 1-3 ).
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме за зареєстрованим місцем проживання. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов.
За таких обставин, з урахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.
В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.
Відповідно до даних свідоцтва про народження сторони є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 16).
Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 13.12.2019 року шлюб між сторонами розірвано, вказаного сина залишено проживати з позивачем (а.с. 9).
Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4 , його батьками вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , що стверджується даними копі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 22.05.2021 року ( а.с. 18 ).
Факт реєстрації місця проживання вказаних дітей за адресою реєстрації місця проживання позивача стверджується даними витягів з реєстру територіальної громади №2025/012513672, №2025/012514896 від 29.08.2025 року та № 2025/012802827 від 03.09.2025 року, виданих Косівською територіальною громадою (а.с. 6, 19, 20).
Згідно з даними копії виконавчого листа, виданого 29.03.2022 року Косівським районним судом Івано-Франківській області в цивільній справі № 347/2692/21, з відповідача на користь позивача присуджено аліменти на утримання вказаного сина в твердій грошовій сумі, по 2 000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття (а.с. 21-22).
Відповідно до копії довідки, виданої 17.10.2025 року військовою частиною НОМЕР_2 , ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у вказаній військовій частині з 27.09.2025 року ( а.с. 23 ).
Як встановлено з огляду психіатра ( первинний ), ОСОБА_6 встановлено діагноз: розлад розвитку мовлення з порушенням комунікації ( а.с. 24 ).
Згідно з даними відповіді №2221847 від 08.01.2026 року щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела доходів та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, сума доходу ОСОБА_2 за період з 1 кварталу 2025 року по 4 квартал 2025 року ( із січня 2025 року по листопад 2025 року становила: в січні – 5 225,81 грн., у лютому – 2 430,42 грн., у серпні – 12 030 грн., у вересні – 20 718,33 грн., у жовтні – 13 812,22 грн., у листопаді – 52 350,43 грн., джерело отримання доходу – соціальні виплати з відповідних бюджетів, виплати військовослужбовцям ( а.с. 62 )). 
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.
Частиною першою статті 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції ООН «Про права дитини» батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано.
Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Згідно з положеннями ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Отже, у зв`язку з покращенням матеріального становища платника аліментів одержувач аліментів може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення їх розміру.
При цьому, на відміну від зміни розміру аліментів (ст. 192 СК України), визначених за рішенням суду, законом не визначено переліку підстав для зміни способу стягнення аліментів.
Право вимагати заміни способу присудження аліментів може обумовлюватися мінливістю життєвих обставин, зазначених в ст.182 - 184 СК України.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника, суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення.
При цьому суд повинен враховувати встановлені ч. 2 ст. 182 СК України гарантії прав дитини, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року).
Отже, у спірних правовідносинах підлягають застосуванню не лише норми ст. 192 СК України, але й низка інших норм, які регулюють обов`язок батьків утримувати своїх дітей, зокрема: ст. 181 «Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину», ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі».
В будь-якому випадку, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України (в редакції Закону №2037-V-ІІІ від 17 травня 2017 року), право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу.
Позивач скористалася своїм правом, звернувшись із позовом про зміну способу стягнення аліментів, шляхом їх присудження у частці від доходу відповідача. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю.
Слід звернути увагу також на те, що з огляду на положення п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, аліменти у розмірі однієї четвертої частини заробітку (доходу) платника аліментів на одну дитину можуть стягуватися навіть у безспірному порядку (в наказному провадженні).
Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість зміни способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та стягнення їх у частці від заробітку (доходу) відповідача, що відповідатиме вимогам розумності і справедливості, та установленій судовій практиці.
Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. 
Згідно з ч.1 ст.191 зазначеного Кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України).
Отже, стягнення аліментів відповідно до нового способу починається з дня набрання судовим рішенням законної сили (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.06.2021 року у справі № 643/11949/19 ).
Згідно з положеннями ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач.
На підставі ст.ст. 180-184, 192 СК України та, керуючись ст. ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-289, 354 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
позов задовольнити.
Змінити спосіб стягнення аліментів.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Підгайчики Коломийського району Івано-Франківської області, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , аліменти на утримання їхнього малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Виконавчий лист по справі № 347/2692/21, виданий Косівським районним судом Івано-Франківської області на виконання рішення цього суду від 23.02.2022 року, відкликати після набрання рішенням законної сили.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Підгайчики Коломийського району Івано-Франківської області, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , судовий збір в сумі 1 211 гривень 20 копійок на користь держави на рахунок: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106. 
Стягнення аліментів розпочати з дня набрання чинності рішенням суду і проводити до досягнення дитиною повноліття.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Найменування сторін:
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .
Відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець с. Підгайчики Коломийського району Івано-Франківської області, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .
Повний текст рішення складено 19 лютого 2026 року.

Суддя: 	Яремин М. П.