ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

04 березня 2026 року 	м.Дніпро	справа № 160/17545/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Баранник Н.П.,
суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2025 року у справі № 160/17545/25 (суддя Царікова О.В., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати неправомірним застосування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач) при нарахуванні ОСОБА_1 з 26.06.2024 основної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю, розмір прожиткового мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність, нижчий за розмір що визначається Законами України «Про Державний бюджет» на відповідний рік;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 26.06.2024 нарахувати ОСОБА_1 , як інваліду другої групи за наслідками Чорнобильської катастрофи, основну пенсію у розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію, за шкоду заподіяну здоров`ю, у розмірі п`ятдесяти відсотків мінімальної пенсії за віком, застосовуючи мінімальний розмір пенсії за віком у розмірі не нижчому за прожитковий мінімум встановлений для осіб, які втратили працездатність, що визначається Законами України «Про Державний бюджет» на відповідний рік, здійснюючи автоматичний перерахунок розміру пенсії у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 різницю між нарахованою та виплаченою пенсією, з урахуванням компенсації втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою з 26.04.2024, нарахованою по момент виплати.
В обґрунтування позову позивач зазначав, що суди у своїх рішеннях неодноразово встановлювали право позивача на отримання пенсії, як інваліду третьої групи за наслідками Чорнобильської катастрофи, основну пенсію у розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію, за шкоду заподіяну здоров`ю, у розмірі п`ятдесяти відсотків мінімальної пенсії за віком, застосовуючи мінімальний розмір пенсії за віком у розмірі не нижчому за прожитковий мінімум встановлений для осіб, які втратили працездатність, що визначається Законами України «Про Державний бюджет» на відповідний рік. Проте, з 26.06.2024 відповідач при нарахуванні основної та додаткової пенсії позивачу встановлює нижчий розмір прожиткового мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність, який визначається Законами України «Про Державний бюджет» на відповідний рік. Такі дії відповідача вважає протиправними.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2025 року адміністративний позов задоволено частково. Судом зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 26.06.2024 по 16.06.2025 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , як інваліду третьої групи за наслідками Чорнобильської катастрофи, основну пенсію у розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію, за шкоду заподіяну здоров`ю, у розмірі п`ятдесяти відсотків мінімальної пенсії за віком, застосовуючи мінімальний розмір пенсії за віком у розмірі не нижчому за прожитковий мінімум встановлений для осіб, які втратили працездатність, що визначається Законами України «Про Державний бюджет» на відповідний рік, здійснюючи автоматичний перерахунок розміру пенсії у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Із рішенням суду не погодився відповідач, ним була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, відповідач просить рішення в частині задоволених позовних вимог скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В апеляційній скарзі зазначено, що за даними електронної пенсійної справи, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 23.06.2000 та отримує пенсію по інвалідності (в розмірі відшкодування збитків), призначену відповідно ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», обчислену відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та маєте статус непрацюючого пенсіонера. Відповідно ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, проводиться перерахунок з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Вказує, що право на перерахунок пенсії згідно абзацу 1 частини 4 статті 42 вищезазначеного Закону мають особи у разі набуття не менше як 24 місяці страхового стажу, або не раніше ніж через два роки від попереднього перерахунку. Перерахунок пенсії відповідно до п.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не поширюється на пенсіонерів, пенсія яким призначена по інвалідності (інвалідам-ліквідаторам) внаслідок аварії на ЧАЕС відповідно Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Порядком обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджено Постановою №1210 від 23.11.2011 “Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” також не передбачено такі перерахунки. Зазначає, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2025 у справі № 160/16499/24 ОСОБА_1 перераховано пенсію. Нарахована заборгованість за період з 01.05.2016 по 25.06.2024 в сумі 236 703,71 грн. включена до реєстру судових рішень, обліковується в Пенсійному фонді України та буде виплачена після виділення додаткових бюджетних призначень Пенсійному фонду України для виплати сум нарахованих за рішенням суду. Враховуючи зазначене, вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального права.
Позивач своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 (1 категорії), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .
Позивачу з 29.06.2000 встановлено ІІІ групу інвалідності (захворювання пов`язане з роботами по ліквідації аварії на ЧАЕС), з 23.06.2000 - перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
28.01.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою з питань пенсійного забезпечення.
Відповідач листом від 23.03.2023 №6053-3228/П-01/8-0400/23 повідомив, що на виконання судового рішення по справі №160/10453/20, яке набрало законної сили 11.01.2021, ОСОБА_1 проведено відповідний перерахунок. Виплати за рішеннями суду, в яких не вказана кінцева дата періоду, за який слід здійснювати нарахування та виплату пенсії, здійснюються до зміни умов пенсійного забезпечення особи або зміни чи скасування норм законодавства, якими керувався суд, постановляючи своє рішення. Враховуючи зазначене, з 01.01.2016 пенсійну справу ОСОБА_1 переглянуто та розмір пенсійної виплати склав 6981 грн.. Заборгованість за рішенням суду від 08.12.2020 у справі №160/10453/20 за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 та з 01.01.2016 по 31.05.2021 буде виплачена після виділення додаткових бюджетних призначень Пенсійному фонду України для виплати сум, нарахованих за рішеннями суду.
Згідно з розрахунком суми боргу на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 у справі №160/10453/20, що підлягає виплаті за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 та з 01.01.2016 по 13.05.2021, позивачу всього нараховано 500 399,96 грн., отримано за цей період 227 620,28 грн., різниця – 266 611,30 грн.; розмір пенсії з січень 2014 року по липень 2014 року визначений у сумі 6 168,5 грн., за період з січень 2016 року по травень 2021 року у сумі 6 981 грн.
Вважаючи неправомірним нарахування основної пенсії та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров`ю, застосовуючи мінімальний розмір пенсії у розмірі, нижчому за розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, законами України про Державний бюджет України на відповідний період, починаючи з 01.01.2014 по 02.08.2014 та з 01.01.2016 по 31.05.2021 та з 31.05.2021 по день прийняття рішення, позивач звернувся до суду.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2025 у справі №160/16499/24 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково:
- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 за період з 01.05.2016 по 25.06.2024 пенсії із застосуванням мінімального розміру пенсії за віком у розмірі, нижчому за розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на відповідний період;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 за період з 01.05.2016 по 25.06.2024 перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розрахунку 6 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, визначених із застосуванням установленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на відповідний період, та здійснити виплату з урахуванням раніше проведених платежів.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2025 у справі №160/16499/24 набрало законної сили 20.03.2025.
15.04.2025 адвокатом позивача було направлено заяву до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про виконання рішення суду від 15.01.2025 №160/16499/24 та про перерахунок пенсії з 26.06.2024.
У відповідь на вищевказану заяву, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області направило лист від 14.05.2025 №22278-14704/П-01/8-0400/25, в якому повідомлено, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2025 у справі №160/16499/24 взято в роботу. На сьогодні вживаються заходи щодо виконання судового рішення, в межах покладених зобов`язань. Стосовно перерахунку пенсії позивачу з 26.06.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не надано відповіді.
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати пенсії з 26.04.2024 у належному розмірі, звернувся до суду з даним позовом.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в оскарженій відповідачем частині, з огляду на таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини четвертої статті 54 Закону №796-ХІІ у редакції Закону України від 06.06.1996 №230/96-ВР «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка була чинною до внесення змін Законом України від 28.12.2014 №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:
по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком;
по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком;
по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком;
дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.
Колегія суддів звертає увагу, що рішенням від 07.04.2021 №1-р(ІІ)/2021 Конституційний Суд України визнав такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), частину третю статті 54 Закону №796-ХІІ у редакції Закону №76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.
За рішенням Конституційного Суду України, Верховній Раді України належало протягом трьох місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення привести нормативне регулювання, встановлене статтею 54 Закону №796-ХІІ у редакції Закону №76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.
Слід врахувати, що судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 10.12.2024 у справі №240/1121/24 констатувала, що враховуючи, що внесеними Законом України №1584-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» змінами до статті 54 Закону №796-ХІІ встановлено менші розміри пенсії, аніж ті, які було передбачено зазначеною статтею в редакції Закону України №230/96-ВР «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», законодавець вчергове порушив право на належний рівень соціального захисту та засадничий обов`язок держави щодо відшкодування завданої шкоди особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у зв`язку з чим до спірних правовідносин у цій справі слід застосувати норми Закону №796-ХІІ у редакції Закону України від 06.06.1996 №230/96-ВР «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Отже, до спірних правовідносин слід застосувати норми Закону №796-XII в редакції Закону №230/96-ВР.
Відповідно до положень ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
Приписами Законів України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», «Про Державний бюджет України на 2023 рік», «Про Державний бюджет України на 2024 рік», «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність був неодноразово збільшений.
В ході судового розгляду встановлено та матеріалами підтверджено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 (1 категорії), особою з інвалідністю ІІІ групи (захворювання пов`язане з роботами по ліквідації аварії на ЧАЕС) та з 23.06.2000 йому призначена та виплачується пенсія по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796-XII).
Позивачем неодноразово ініційовано судові провадження щодо неналежного пенсійного забезпечення.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 у справі №160/10453/20, яке набрало законної сили 11.01.2021, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати ОСОБА_1 як інваліду 3-ї групи першої категорії, із захворюванням пов`язаним з ліквідацією наслідків катастрофи на ЧАЕС, у період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року та з 01.01.2016 року основної пенсії по інвалідності у розмірах не нижчих за шість мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров`ю, у розмірі не нижчому за 50% мінімальної пенсії за віком та виплатити різницю між фактично виплаченою та нарахованою пенсією.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2025 у справі №160/16499/24, яке набрало законної сили 20.03.2025, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 за період з 01.05.2016 по 25.06.2024 перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розрахунку 6 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, визначених із застосуванням установленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на відповідний період, та здійснити виплату з урахуванням раніше проведених платежів. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Тобто, вказаними рішеннями вже встановлювалось право позивача на отримання пенсії із застосуванням мінімального розміру пенсії за віком у розмірі не нижчому за прожитковий мінімум встановлений для осіб, які втратили працездатність, що визначається Законами України «Про Державний бюджет» на відповідний рік.
В свою чергу, як правильно встановив суд першої інстанції, згідно розрахунків пенсійного органу у спірному періоді пенсія позивачу нарахована із застосуванням мінімального розміру пенсії за віком, що є нижчим за розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який визначений законом на відповідний період. Доводи апеляційної скарги цей висновок суду не спростовують.
Відтак, колегія суддів зазначає, що оскільки застосований пенсійним органом розмір мінімальної пенсії за віком для обрахунку пенсії (основної та додаткової) позивачу з червня 2024 року не враховує змінність прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на відповідний період, наявні підстави визнати протиправною бездіяльність пенсійного органу щодо нарахування та виплати позивачу за період з 26.06.2024 по 16.06.2025 пенсії із застосуванням мінімального розміру пенсії за віком у розмірі, нижчому за розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на відповідний період.
Позивач має право на отримання пенсії з 26.06.2024 по 16.06.2025, як інвалід третьої групи за наслідками Чорнобильської катастрофи, основної пенсії у розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров`ю, у розмірі п`ятдесяти відсотків мінімальної пенсії за віком, застосовуючи мінімальний розмір пенсії за віком у розмірі не нижчому за прожитковий мінімум встановлений для осіб, які втратили працездатність, що визначається Законами України «Про Державний бюджет» на відповідний рік.
В частині відмови в задоволенні позовних вимог рішення суду позивачем не оскаржується, тому колегія суддів не перевіряє обґрунтованість рішення в цій частині.
Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції рішення ухвалено з додержанням норм матеріального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Розподіл судових витрат відповідно до вимог ст.139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2025 року у справі № 160/17545/25 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш 

суддя А.А. Щербак