ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2026	м. Дніпро	Справа № 904/6099/25	

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «І-Транс Лоджистік» про ухвалення додаткового рішення суду щодо стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу у справі № 904/6099/25 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «І-Транс Лоджистік» (02090, м.Київ, вул. Алматинська, буд. 8, код ЄДРПОУ 41413778) 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Клаустен Ектів» (49083, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Євгена Чикаленка, буд. 2, офіс 28, код ЄДРПОУ 45297010) 
про стягнення 25 000 гривень

Суддя Дичко В.О.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «І-Транс Лоджистік» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Клаустен Ектів» про стягнення 25 000 гривень.
Судові витрати просить покласти на відповідача.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2026 (повне рішення суду складено 06.02.2026) у справі № 904/6099/25 задоволено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «І-Транс Лоджистік» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Клаустен Ектів» про стягнення 25 000 гривень. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Клаустен Ектів» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «І-Транс Лоджистік» заборгованість у сумі 25 000 грн та судовий збір у сумі 2 422,40 гривень.
11 лютого 2026 року через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення. Товариство з обмеженою відповідальністю «І-Транс Лоджистік» просить стягнути з відповідача на користь позивача майбутні витрати на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 10 000 гривень. Також просить розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення без участі Товариства з обмеженою відповідальністю «І-Транс Лоджистік». 
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2026 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «І-Транс Лоджистік» про ухвалення додаткового рішення суду щодо стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу. Ухвалено розгляд цієї заяви здійснювати без повідомлення (виклику) учасників за наявними в матеріалах справи документами
Згідно з ч.ч. 1, 4, 5 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система.
Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Електронний кабінет – це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.
Згідно з абз. 1 ч. 7 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Відповідно до п. 17 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 (з наступними змінами та доповненнями, далі – Положення), особам, які зареєстрували Електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (далі – ЄСІТС), суд вручає будь-які документи у справах, у яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення в паперовій формі за окремою заявою.
Згідно з абз. 1 п. 24 Положення підсистема «Електронний суд» (Електронний суд) – підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, між користувачем цієї підсистеми та Вищою радою правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.
Відповідно до п. 42 Положення засобами ЄСІТС в автоматичному режимі здійснюється перевірка наявності в особи зареєстрованого Електронного кабінету.
У разі наявності в особи Електронного кабінету засобами ЄСІТС забезпечується надсилання до автоматизованої системи діловодства підтвердження доставлення до Електронного кабінету користувача документа у справі.
В іншому випадку до автоматизованої системи діловодства надходить повідомлення про відсутність в особи зареєстрованого Електронного кабінету.
Суд з`ясував, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Клаустен Ектів» має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС, у зв`язку з чим ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2026 у справі № 904/6099/25 надіслана до електронного кабінету відповідача, що підтверджується довідкою Господарського суду Дніпропетровської області про доставку електронного листа (а.с. 112), згідно з якою зазначена ухвала суду доставлена до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю «Клаустен Ектів» 11.02.2026 о 19:54 год.
Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:
1) день вручення судового рішення під розписку;
2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;
3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;
4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;
5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Також суд наголошує, що згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі – Реєстр), є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.
Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.
Таким чином, у відповідача були всі відомості, необхідні для пошуку та відстеження руху справи № 904/6099/25, у тому числі можливість отримання такої інформації з відкритого джерела – Єдиного державного реєстру судових рішень.
З огляду на вищевикладене, Товариство з обмеженою відповідальністю «Клаустен Ектів» не було позбавлене права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2026 у справі № 904/6099/25 у Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Отже, відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином про розгляд заяви позивача про ухвалення додаткового рішення суду щодо стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу.
Станом на дату ухвалення додаткового рішення у справі заперечення/пояснення щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «І-Транс Лоджистік» про ухвалення додаткового рішення, клопотання щодо необхідності надання додаткового строку для підготовки своєї правової позиції у справі від Товариства з обмеженою відповідальністю «Клаустен Ектів» до Господарського суду Дніпропетровської області не надходили.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
На підставі ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати – без повідомлення учасників справи.
Ураховуючи приписи ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення підписано без його проголошення.
Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява позивача про ухвалення додаткового рішення суду щодо стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу, оцінивши докази, що мають значення для розгляду поданої заяви та розподілу витрат на професійну правничу допомогу, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Кручок Наталія Валеріївна на підтвердження надання професійної правничої (правової) допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю «І-Транс Лоджистік» подала до суду ордер серії ВК № 1173595 від 28.05.2025 (а.с. 101), договір № 29 від 16.05.2025 про надання правничої (правової) допомоги (а.с. 102-105), акт від 09.02.2026 передачі-приймання наданих послуг (детальний опис виконаних робіт) (а.с. 106). 
16 травня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «І-Транс Лоджистік» (надалі – клієнт) та адвокатом Кручок Наталією Валеріївною (надалі – виконавець, адвокат) укладено договір № 29 про надання правничої (правової) допомоги (а.с.102-105, надалі – Договір).
Згідно з пунктом 1 Договору за цим Договором адвокат зобов`язується надати клієнтові правничу допомогу у вигляді підготовки та подання до Господарського суду Дніпропетровської області позову про стягнення заборгованості з ТОВ «Клаустен Ектів» (код ЄДРПОУ: 45297010), здійснювати представництво інтересів клієнта у суді під час розгляду справи, провадження в якій буде відкрито на підставі поданого позову, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої (правової) допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання Договору.
Згідно з підпунктами, 2.1.1-2.1.4, 2.1.6, 2.1.7 пункту 2.1 Договору на виконання Договору адвокат має право:
- Підписувати і подавати від імені клієнта або в його інтересах скарги, позовні заяви, отримувати інформацію про дату, час і місце (судового) розгляду справи, про всі судові рішення, які ухвалюються або приймаються у справі; ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, одержувати копії (судових) рішень; подавати докази і брати участь у їх дослідженні; подавати заяви та клопотання, заявляти відводи; давати усні та подавати і підписувати письмові пояснення та заперечення; вивчати та складати необхідні документи для звернення до суду та здійснювати інші права, надані законодавством України учаснику судового провадження.
- Представляти інтереси клієнта в органах державної влади, місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях будь-якої форми власності, перед третіми особами, судах України з метою повного та ефективного забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, що стосуються предмета даного Договору.
- Збирати відомості про факти, які можуть бути використані для виконання доручення клієнта.
- Подавати адвокатські запити до установ, підприємств та організацій з метою отримання інформації та копій відповідних документів, які стосуються виконання доручення клієнта.
- Розписуватись замість клієнта на документах, що стосуються даного Договору.
- Використовувати інші законні засоби та способи захисту прав та законних інтересів клієнта, які обумовлені характером та змістом необхідної йому правової допомоги.
На підставі пункту 2.2 Договору на виконання Договору адвокат зобов`язаний:
2.2.1. Представляти права і законні інтереси клієнта в органах державної влади, місцевого самоврядування, перед третіми особами, а також у судах України та здійснювати професійну діяльність адвоката згідно з умовами цього Договору з усіма правами представника або захисника, які передбачені процесуальним кодексом України.
2.2.2. Невідкладно повідомляти клієнта про виникнення конфлікту інтересів.
2.2.3. Надавати клієнту інформацію, консультації та роз`яснення з правових питань з метою визначення максимально оптимальної правової позиції у справі. 
2.2.4. Виконувати доручення клієнта з питань, які стосуються предмета цього Договору, та інформувати клієнта про хід виконання доручення та на його вимогу надати звіт про виконання договору про надання правничої (правової) допомоги впродовж п`яти днів з дня отримання такої вимоги.
2.2.5. Надавати клієнту примірники усіх складених адвокатом на виконання цього Договору документів у паперовій та/або електронній формі. Такі документи надаються по мірі їх складення або на вимогу клієнта, але в будь-якому випадку – не пізніше одного місяця від дня їх складення.
2.2.6. Зберігати та не розголошувати без згоди клієнта будь-яку інформацію, яка стала відома адвокату в ході виконання його професійних обов`язків про клієнта та становить адвокатську таємницю (в тому числі персональні дані).
2.2.7. Не використовувати свої повноваження у шкоду клієнта.
Відповідно до підпунктів 3.2.3, 3.2.4 пункту 3.2 Договору на виконання цього Договору клієнт зобов`язаний:
- Сплатити гонорар адвокату в порядку, розмірі та в строки згідно з домовленостями сторін.
- Відшкодувати адвокату фактичні витрати, які не були обумовлені у Договорі, але які адвокат вимушено поніс у зв`язку з необхідністю належного виконання Договору та які підтверджуються відповідними документами (проїзні квитки, квитанції, чеки та ін.).
Згідно з пунктом 4.1 Договору оплата за надання правової допомоги на підставі даного Договору здійснюється у формі гонорару.
Відповідно до пункту 4.2 Договору розмір гонорару залежить від строків та результату вирішення спірних правовідносин, ступеню важкості справи, обсягу правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару. 
Згідно з пунктом 4.3 Договору фактичні витрати, здійснені адвокатом в ході виконання обов`язків за Договором, не включаються до розміру гонорару та відшкодовуються клієнтом окремо.
Відповідно до пункту 4.4 Договору гонорар адвоката за даним Договором становить 4500 (чотири тисячі п`ятсот гривень нуль копійок) за кожне судове засідання.
Згідно з пунктом 4.5 Договору за підготовку позовної заяви 10 000 грн (десять тисяч гривень нуль копійок).
Відповідно до пункту 4.6 Договору розрахунок між сторонами за даним Договором здійснюється протягом 30 календарних днів з моменту ухвалення судом рішення у справі за поданим позовом. Розрахунок здійснюється у безготівковому вигляді.
Згідно з пунктом 4.7 Договору відшкодування клієнтом понесених адвокатом витрат, у зв`язку з наданням правничої допомоги, здійснюється протягом 5 календарних днів з моменту подання позову до суду.
На підставі пункту 8.1 Договору цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до цього Договору.
Згідно з пунктом 8.4 Договору сторони підписують акт приймання-передачі наданої правничої (правової) допомоги зі спливом строку, визначеного п. 8.1, або ж раніше, у випадку надання правничої (правової) допомоги, окресленої Договором раніше визначеного строку.
09 лютого 2026 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «І-Транс Лоджистік» (надалі – клієнт, замовник) та адвокатом Кручок Наталією Валеріївною (надалі – виконавець, адвокат) підписано акт передачі-приймання наданих послуг (детальний опис виконаних робіт) (а.с. 106, надалі – Акт).
Відповідно до пункту 1 Акта згідно п. 1 Договору від 16 травня 2025 року про надання правничої (правової) допомоги № 29 виконавець надав, а замовник прийняв в повному обсязі такі послуги:
- підготовка та подання до Господарського суду Дніпропетровської області позову про стягнення заборгованості з ТОВ «Клаустен Ектів» (код ЄДРПОУ: 45297010).
Відповідно до пункту 2 Акта вартість наданих послуг становить 10 000 грн із розрахунку 2 000 грн за 1 годину роботи, кількість витрачених на роботу годин – 5.
Згідно з пунктом 3 Акта даний Акт набирає чинності з моменту його підписання сторонами.
Відповідно до пункту 5 Акта замовник не має претензій до виконавця щодо якості наданих послуг за договором від 16 травня 2025 року про надання правничої (правової) допомоги № 29.
Згідно з пунктом 6 Акта даний Акт є підставою для оплати замовником вартості наданих послуг в розмірі та порядку, визначеному договором від 16 травня 2025 року про надання правничої (правової) допомоги № 29 та цим Актом.
У зв`язку з вищевикладеним позивач просить стягнути з відповідача на його користь майбутні витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 гривень.
Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
На підставі ч.ч. 1-4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд також зауважує, що ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України не визначає конкретного складу відомостей, що мають бути вказані в детальному описі робіт (наданих послуг), обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.
Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.
Таким чином, учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Аналогічний правовий висновок викладено в п.п. 143-145 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову – на відповідача.
Відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, суд має право покласти на відповідача лише ті судові витрати, які є обґрунтованими, неминучими, співмірними та розумними (розумно необхідними).
Фактори, що повинні братися судом до уваги при визначенні обґрунтованого розміру гонорару, включають в себе:
1) обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення клієнта; ступінь складності та новизни правових питань, що стосуються доручення клієнта; необхідність досвіду для його успішного завершення;
2) роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт;
3) досягнення за результатами виконання доручення клієнта позитивного результату, якого бажає клієнт;
4) професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката.
Жодний із названих факторів не має самодостатнього значення; вони підлягають урахуванню у взаємозв`язку з обставинами кожного конкретного випадку.
Відповідно до ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Витрати на професійну правничу (правову) допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Склад та розмір витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої (правової) допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи понесені такі витрати фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Такий правовий висновок викладено в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, п.п. 24, 48 додаткової постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.02.2022 у справі №903/326/21.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п.268 рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014, заява № 19336/04).
Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, які беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, додатковій постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18, постановах Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 20.12.2022 у cправі № 910/6310/21, від 12.01.2023 у cправі № 911/272/21, додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2023 у справі № 910/6310/21.
Таким чином, при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката суд застосовує низку критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційність, співмірність) та досліджує докази на підтвердження таких критеріїв.
Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу (правову) допомогу є оціночною категорією, яка в кожному конкретному випадку (в кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, об`єктивному та повному дослідженні доказів, наданих на підтвердження понесення таких витрат, обсягу наданих послуг з професійної правничої (правової) допомоги, їх вартості, з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.
Отже, з урахуванням обставин справи, суд може обмежити заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу (правову) допомогу, з огляду на розумну необхідність таких витрат для конкретної справи.
На підставі вищевикладеного, враховуючи право суду не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу (правову) допомогу, беручи до уваги баланс інтересів сторін, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Клаустен Ектів» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «І-Транс Лоджистік» підлягають стягненню витрати на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 8 000 гривень.
Керуючись статтями 2, 3, 20, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 126, 129, 221, 232, 233, 236-238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «І-Транс Лоджистік» (вх. №6403/26 від 11.02.2026) про ухвалення додаткового рішення суду щодо стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 10 000 грн – задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Клаустен Ектів» (49083, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Євгена Чикаленка, буд. 2, офіс 28, код ЄДРПОУ 45297010) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «І-Транс Лоджистік» (02090, м. Київ, вул. Алматинська, буд. 8, код ЄДРПОУ 41413778) витрати на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 8 000 грн (вісім тисяч гривень 00 копійок).
3. У стягненні решти заявлених витрат на професійну правничу (правову) допомогу – відмовити.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням суду законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне додаткове рішення суду складено 25.02.2026.

Суддя	 	В.О. Дичко