Справа № 581/400/25
Провадження № 3/526/8/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2026 рокуГадяцький районний суд Полтавської області в складі 
головуючої судді Максименко Л.В. 
секретаря судового засідання Павленко Т.І.
розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП №1 (с. Недригайлів) Роменського районного відділу поліції ГУНП України в Сумській області відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП,
в с т а н о в и в :
04 травня 2025 року о 15 год 27 хв в с. Шевченкове, дорога Т1913 водій ОСОБА_1 керував трактором ЮМЗ, державний номер НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, порушення мови та координації рухів). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я водій відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив суду, що того дня їхав з поля з сівалкою та був зупинений працівниками поліції з Сумської області, він запитав у них чи знають вони, що знаходяться у Полтавській області та на їх вимогу надав документи. Відносно нього були складено дві постанови і його відпустили. Потім на горі його знову наздогнали і склали протокол за те, що тікав від працівників поліції, за ст.. 130 КУпАП в його присутності протокол не складали.
У наступні судові засідання ОСОБА_1 не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додатку «Viber» на мобільний номер телефону адвоката Козін Т.В.
Від адвоката Козін Т.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи через неможливість її участі, у зв`язку з тим, що вона зайнята у Лебединському районному суді при розгляді кримінального провадження, проте як слідує з положень ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. В даному випадку ОСОБА_1 повідомлений про час та місце розгляду справи, проте від нього не надходило клопотань про відкладення розгляду справи через зайнятість його захисника, відповідно захисник не може самостійно перед судом порушувати питання про відкладення розгляду справи.
Частина 2 ст. 268 КУпАПне передбачає обов`язкову присутність при розгляді справи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 та ст. 122-2 КУпАП.
Стаття 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.
Тобто особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Враховуючи положення ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, постановах поліцейського ВП №1 (с. Недригайлів) Роменського районного відділу поліції ГУНП України в Сумській області від 04.05.2025, якими на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за ч.1 ст. 121-3 та ч.1 ст. 132-1 КУпАП, відеозаписом з боді – камери та іншими матеріалами справи в їх сукупності. При перегляді відеозапису в судовому засіданні встановлено і не заперечується учасниками справи, що ОСОБА_1 керував трактором ЮМЗ з сівалкою та був зупинений працівниками поліції. З відео файлів вбачається, що після зупинки трактору ОСОБА_1 з працівниками поліції веде себе зухвало та його поведінка не була адекватною в даній обстановці, вимоги поліцейських не виконує, тривалий час відмовляється надавати документи, постійно сперечається, без дозволу працівників поліції покинув місце події та, продовжуючи рух, не реагував на проблискові маячки. При цьому працівники поліції, зважаючи на таку поведінку ОСОБА_1 о 15 год 46 хвилин запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що він категорично відмовився, о 15 год. 48 хвилин йому було повторно запропоновано пройти огляд, однак він знову відмовився від проходження огляду. Його права йому були роз`яснені.
Суд вважає, що зібрані та досліджені в судовому засіданні докази повністю підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки на приладі Драгер, так і в медичному закладі. 
На відеозаписі чітко відображені обставини правопорушення, зокрема відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, тому будь – які дані чи пояснення на спростування вказаних обставин є неспроможними, тому суд критично відноситься до пояснень ОСОБА_1 у судовому засіданні і не приймає їх до уваги, так як вони явно є надуманими.
Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті. В даному випадку протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою та у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, права роз`яснені.
Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП – відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Диспозицією ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, …. а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.
Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд вважає за необхідне ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів, оскільки керування транспортними засобами у стані сп`яніння несе громадську небезпеку і може потягнути за собою більш тяжкі наслідки. Крім того протиправна поведінка свідчить про неналежне відношення до забезпечення безпеки дорожнього руху при керуванні транспортним засобом - джерелом підвищеної небезпеки.
Відповідно до ст. 401 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено Законом України «Про судовий збір».
Керуючись ст. ст. 401, 124, 130 ч.2, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягти з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665,60 грн.
 
Строк пред`явлення постанови до виконання — три місяці.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, та судовий збір вноситься особою, що притягнута до адміністративної відповідальності в установу банку України.
Штраф має бути сплачений особою, що притягнута до адміністративної відповідальності, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу – 34 000 грн., а також витрати на облік вчиненого правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд. 

Суддя: Л. В. Максименко