ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

22 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/9241/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Кругового О.О., Малиш Н.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 січня 2026 р. (суддя Бойченко Ю.П) в адміністративній справі №280/9241/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання протиправними та скасування рішень, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив:
- визнати незаконними та протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 23 травня 2025 р. № 691 про стягнення з нього 28 601,50 грн. за період з 01 травня 2022 р. по 31 липня 2024 р. та рішення від 23 травня 2025 р. № 692 про стягнення з нього 11 805,00 грн. за період з 01 серпня 2025 р. по 31 травня 2025 р., рішення від 17 липня 2025 р. № 18/2/1 про відмову у встановленні йому надбавки на непрацездатного члена родини згідно ст. 24 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;
- визнати незаконними та протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо припинення нарахування і виплати йому з червня 2025 року надбавки до пенсії згідно ст. 24 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на утримання неповнолітньої доньки, в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплачувати йому пенсію по інвалідності із урахуванням надбавки на непрацездатного члена родини, а саме на неповнолітню доньку згідно ст. 24 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з червня, та здійснити компенсацію втрати частини доходів, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нарахувати і виплатити йому частину пенсії, яку незаконно утримали на підставі рішення Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області від 23 травня 2025 р. № 691 та нарахувати і виплатити компенсацію за втрату частини доходу, згідно постанови 
Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати».
В обгрунтування позовних вимог вказав, що протиправними є рішення відповідача про утримання з нього сум пенсії по інвалідності з підстав його працевлаштування, так як працевлаштований він не був, а проходив військову службу за призовом під час мобілізації. Також, вказав про протиправне рішення відповідача щодо відмови йому у встановленні надбавки до пенсії по інвалідності, передбаченої статтею 24 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», враховуючи наявність в нього на утриманні неповнолітньої доньки. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07 січня 2026 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.
Судом:
- визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 23 травня 2025 р. № 691, № 692, від 17 липня 2025 р. №118/2/1;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суми пенсії, утримані як надміру виплачені на підставі рішень від 23 травня 2025 р. № 691, 692.
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності починаючи з 01 червня 2025 р., із урахуванням надбавки непрацюючій особі з інвалідністю, яка має на своєму утриманні непрацездатного члена сім`ї в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на підставі статті 24 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», із урахуванням вже виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
У поданій апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із посиланням на порушення норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити. 
В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що позивач перебуває на обліку як отримувач пенсії по інвалідності, призначеної відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Статтею 24 вказаного Закону передбачено надбавку до пенсії непрацюючим особам з інвалідністю на непрацездатного члена сім`ї. Закон №1058-IV відносить до працюючих пенсіонерів осіб пенсіонерів, які проходять військову службу. В період з 25 лютого 2022 р. по 02 липня 2024р. позивач перебував на військовій службі під час мобілізації, тому вважався працюючим пенсіонером та право на вказану надбавку не мав. Також, позивач не надав документів, підтверджуючих його право на встановлення надбавки. 
В письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує про відсутність підстав для її задоволення та необхідності рішення суду першої інстанції залишити без змін.
В обгрунтування відзиву вказав про вірно зроблений судом першої інстанції висновок щодо наявності в нього права на отримання надбавки як особі з інвалідністю, яка має на своєму утриманні непрацездатного члена сім`ї.
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі.
ОСОБА_1 з 2017 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області як отримувач пенсії по інвалідності, призначеної відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». До зазначеної пенсії позивачу встановлено надбавку як непрацюючій особі з інвалідністю, яка має на своєму утриманні непрацездатного члена сім`ї. В період з 25 лютого 2022 р. по 02 липня 2024 р. позивач проходив військову службу під час мобілізації. Відповідно до рішення відповідача від 23 травня 2025 р. № 691 з позивача утримано надміру виплачену суму пенсії в розмірі 28 601,50 грн. за період з 01 травня 2022 р. по 31 липня 2024 р. у зв`язку із працевлаштуванням. Відповідно до рішення відповідача від 23 травня 2025 р. № 692 з позивача утримано надміру виплачену суму пенсії в розмірі 11 805,00 грн. за період з 01 серпня 2024 р. по 31 травня 2025 р. у зв`язку з працевлаштуванням. Також, рішенням відповідача від 17 липня 2025 р. № 118/2/1 позивачу відмовлено у встановленні надбавки до пенсії по інвалідності як непрацюючій особі з інвалідністю, яка має на своєму утриманні непрацездатного члена сім`ї. У рішенні зазначено, що документ про перебування на утриманні непрацездатного члена сім`ї не подано.
Не погодившись із даними рішеннями, ОСОБА_1 оскаржив їх до суду. 
Частково задовольняючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у період з 25 лютого 2022 р. по 02 липня 2024 р. був працюючим пенсіонером, оскільки проходив військову службу під час мобілізації. Проходження служби безпосередньо вплинуло на його можливість своєчасно подати до Пенсійного органу відповідні відомості. Також, судом вказано про документальне підтвердження перебування на утриманні позивача непрацездатного члена родини, що свідчить про наявність в нього права на надбавку до пенсії на підставі статті 24 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
Пунктом "а" частини 1 статті 24 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, що до пенсії по інвалідності, що призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом (у тому числі до обчисленої в мінімальному розмірі), нараховується надбавка непрацюючим особам з інвалідністю, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї (стаття 30), - на кожного непрацездатного члена сім`ї в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При цьому надбавка нараховується тільки на тих членів сім`ї, які не одержують пенсійні виплати із солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомогу на дітей одиноким матерям. За наявності права одночасно на пенсію, зазначені види допомоги і надбавку до пенсії по інвалідності на непрацездатного члена сім`ї за вибором пенсіонера може бути призначено пенсію, державну соціальну допомогу або нараховано на цього члена сім`ї надбавку. За наявності в сім`ї двох або більше пенсіонерів кожний непрацездатний член сім`ї, який перебуває на їх спільному утриманні, враховується для нарахування надбавки тільки одному з пенсіонерів за їх вибором.
Відповідно до пункту "а" частини 4 статті 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", непрацездатними членами сім`ї вважаються діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків.
Щодо доводів апеляційної скарги про правомірність утримання з позивача надмірно виплачених йому сум пенсії із урахуванням надбавки як непрацюючій особі з інвалідністю, яка має на своєму утриманні непрацездатного члена сім`ї, зокрема, за період проходження ним військової служби, то слід зазначити наступне. 
Статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено поняття працюючого пенсіонера, а саме особа, якій призначено пенсію та яка є застрахованою відповідно до пунктів 1-7, 11-13 частини першої статті 11 цього Закону;
Пунктом 11 частини 1 статті 11 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), поліцейські, особи рядового і начальницького складу, у тому числі ті, які проходять військову службу під час особливого періоду, визначеного законами України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та "Про військовий обов`язок і військову службу", особи рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань.
Наявними в матеріалах справи копіями військового квитка позивача та наказу Військової частини НОМЕР_1 №126 від 02 липня 2024 р. підтверджується, що в період з 25 лютого 2022 р. по 02 липня 2024 р. проходив військову службу під час мобілізації (а.с. 10- 14), тому в розумінні Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в даний період набув статусу працюючого пенсіонера. 
Статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. В разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду. Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.
Верховний Суд в постанові від 25 жовтня 2021 р. у справі № 554/4736/17 та в постанові від 04 грудня 2024 р. зазначив, що відповідальність у вигляді утримання надмірно сплачених сум пенсії, може бути покладена на громадянина виключно внаслідок вчинення ним активних та навмисних дій з боку пенсіонера. Встановлення недобросовісної поведінки пенсіонера безпосередньо залежить від практичної можливості повідомити пенсійний орган про працевлаштування.
Проходження позивачем в період з 25 лютого 2022 р. по 02 липня 2024 р. військової служби, безумовно вплинуло на можливість подання ним вчасно до Пенсійного фонду відомостей, що спричиняють зміну розміру пенсії. 
Згідно наявних в матеріалах справи копій рішень відповідача від 23 травня 2025 р. № 691,692 з позивача утримано надміру виплачену суму пенсії в розмірі 28 601,50 грн. за період з 01 травня 2022 р. по 31 липня 2024 р. та в розмірі 11 805,00 грн. за період з 01 серпня 2024 р. по 31 травня 2025 р. із посиланням на його працевлаштування. 
Слід звернути увагу, що військову службу за мобілізацією позивач проходив лише в період з 25 лютого 2022 р. по 02 липня 2024 р., що відповідачем не заперечується. Докази проходження ним військової служби або працевлаштування після 02 липня 2024 р. матеріали справи не містять. 
Стосовно доводів апеляційної скарги про відсутність документів, необхідних для встановлення позивачу спірної надбавки, то слід зазначити що в матеріалах справи наявна копія свідоцтва Серії НОМЕР_2 , яке підтверджує, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), тобто має на своєму утриманні неповнолітню дитину - непрацездатного члена сім`ї. 
Отже, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача та погоджується із висновком суду першої інстанції щодо протиправності рішень відповідача № 691, 692 від 23 травня 2025 р. про утримання з позивача сум пенсії та рішення № 18/2/1 від 17 липня 2025 р. про відмову у встановленні йому надбавки до пенсії як особі з інвалідністю, яка має на своєму утриманні непрацездатного члена сім`ї, та визначенні відповідачу обов`язку перерахувати та виплатити позивачу пенсію по інвалідності із урахуванням вищевказаної надбавки. 

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, відсутні підстави для скасування ухваленого ним рішення, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 січня 2026 р. в адміністративній справі №280/9241/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 22 квітня 2026 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя О.О. Круговий 

суддя Н.І. Малиш