РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
"02" квітня 2026 р.	Справа № 404/4885/25	
 	Провадження № 2/390/1224/25	

Кропивницький районний суд Кіровоградської області у складі судді Підгірської Г.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» до ОСОБА_1  про стягнення 50 941,47 грн, 
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Українські Фінансові Операції» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 50 941,47 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10.01.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір №4287187 про надання коштів на умовах споживчого кредиту на суму 5 000,00 грн, 15.01.2024 – додатковий договір до нього про збільшення суми кредиту на 500,00 грн. Строк кредитування 360 днів, стандартна процентна ставка 2,5 % в день. Відповідачка порушила умови договору, тому виникла заборгованість за кредитом.
23.09.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські Фінансові Операції» укладено договір факторингу № 23/09/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «Українські Фінансові Операції» за плату належні йому права вимоги, в тому числі до ОСОБА_1 за наведеним вище кредитним договором.
ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором не виконала, тому позивач змушений звернутися за захистом своїх прав до суду.

Ухвалою суду від 28.01.2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.
Позивач в судові засідання не з`явився, однак попередньо подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Водночас не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка в судові засідання також не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем проживання, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за її відсутності, відзиву не подала.
Справа розглядається відповідно до статей 280-281 ЦПК України, в порядку заочного розгляду, за формою спрощеного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, на підставі наявних доказів.
Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За змістом частин четвертої і п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Враховуючи положення частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Також, згідно з частиною першою та другою статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
За змістом частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Саттею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Також, згідно з статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно з статтею 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до статті 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Згідно зі статтею 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

10.01.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір №4287187 про надання коштів на умовах споживчого кредиту на суму 5 000,00 грн, підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором «78217», і 15.01.2024 – додатковий договір до нього про збільшення суми кредиту на 500,00 грн, підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором «14204». 
Договір про надання фінансового кредиту підписаний відповідачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами правочину підтверджено належними та допустимими доказами.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі №524/5556/19.
Відповідно до умов договору від 10.01.2024 №4287187 про надання коштів на умовах споживчого кредиту строк кредитування 360 днів, процентна ставка перші 30 днів становила 0,63%, далі- 2,5 % в день.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором, у неї виникла заборгованість.
23.09.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські Фінансові Операції» укладено договір факторингу № 23/09/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «Українські Фінансові Операції» за плату належні йому права вимоги, в тому числі до ОСОБА_1 за наведеним вище кредитним договором.
Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Отже, внаслідок укладення договору відступлення вимоги від 23.09.2024 №223/09/2024 ТОВ «Українські Фінансові Операції» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 10.01.2024 №4287187 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
Відповідно до змісту позовної заяви та доданих до неї документів позивач вважає, що сума заборгованості ОСОБА_1 становить 50 941,47 грн, зокрема:
5 499,99 грн – тіло кредиту;
45 441,48 грн – проценти, нараховані з розрахунку: перші 30 днів – 0,63 % в день, в решті – 2,5 % в день.
Однак позивач не звернув уваги, що Законом України № 3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування».
З урахуванням наведених змін за змістом частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %.
Розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено пунктом 17 такого змісту: тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Закон № 3498-IX набрав чинності 24.12.2023.
Для кредитних договорів, укладених після цієї дати, встановлено перехідний період, протягом якогомаксимальний розмір денної процентної ставки:
до 22.04.2024 – 2,5% на день;
з 23.04.2024 до 20.08.2024 – 1,5% на день;
з 21.08.2024 – 1% на день;
Отже, оскільки між сторонами договірвід 10.01.2024 №4287187 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від укладено після 24.12.2023, він підпадає під наведені обмеження.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість вимоги ТОВ «Українські Фінансові Операції» щодо стягнення боргу та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за процентами за користування кредитом з наступним розрахунком:
заборгованість за тілом кредиту – 5 499,99 грн;
заборгованість за процентами в сумі 28 575,60 грн за таким розрахунком:
5 000,00 грн * 0,63% * 6 днів + 5 500,00 грн * 0,63% * 24 дні + 5 500,00 грн * 2,5% * 74 дні + 5 500,00 грн * 1,5% * 120 днів + 5 500,00 грн * 1,0% * 136 днів.
Отже, загальна сума боргу не може перевищувати 34 075,59 грн.
Доказів належного виконання кредитних зобов`язань відповідачка на час розгляду справи суду не надала.
Враховуючи вищевикладене та те, що ОСОБА_1 порушила взяте на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, суд приходить до висновку, що з неї слід стягнути на користь позивача грошові кошти у якості заборгованості за договором кредиту.

Зважаючи на предмет спору судові витрати за змістом статті 141 ЦПК України присуджуються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
При зверненні з позовом у позовній заяві представником позивача було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.
За умовами частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Українські Фінансові Операції» та адвокатом Дідухом Є. О. укладено договір про надання правничої допомоги №01/08/2024-А від 01.08.2024, заявку на виконання доручення до нього до нього. Також додано свідоцтво адвоката, акт прийому-передачі наданих послуг на суму 10 000,00 грн, рахунок на оплату.
Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Разом з тим, дослідивши матеріали справи, враховуючи висновки щодо застосування норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, а також, що справа є незначної складності, в такій категорії справ наявна узгоджена та установлена судова практика, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, обсяг досліджених доказів є невеликим, участі в судових засіданнях адвокат не приймав, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 3 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, що відповідає критерію об`єктивності та буде співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.
Зважаючи на предмет спору позивач сплатив судовий збір в розмірі 2 422,40 гривень, які згідно з пунктом 3 частини другої статті 141 ЦПК України присуджуються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позов задоволено на 66,89%, з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути 1 620,38 грн.
Керуючись статтями 11, 14, 16, 526, 530, 549, 611, 1050, 1054, 1055 ЦК України, статтями 12, 13, 76, 77, 81, 141, 258, 259, 268, 277-279, 354 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» до ОСОБА_1 про стягнення 50 941,47 грн задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» 34 075 (Тридцять чотири тисячі вісімсот сімдесят п`ять) грн 59 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» судовий збір у розмірі 1 620 (тисячу шістсот двадцять) грн 38 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» 3 000,00 (три тисячі) грн витрат на правову допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано.

Учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції», (код ЄДРПОУ 40966896), юридична адреса: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 27, приміщення 2;
відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя         Г.О. Підгірська