Справа № 686/2788/26
Провадження № 1-кп/686/787/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , 
обвинуваченого ОСОБА_4 , 
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №12025240000000710 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Хмельницького, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, лікаря ортопеда-травматолога артрологічного центру КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України,
встановив: 
ОСОБА_4 , перебуваючи, відповідно до наказу КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради, на посаді лікаря-травматолога, з корисливих мотивів, використовуючи свої повноваження та пов`язані з ними можливості, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, за вплив на прийняття рішення посадовими особами експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради, які, у відповідності до ст.3 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», встановлюють інвалідність повнолітній особі за результатами оцінювання повсякденного функціонування особи, проведеного експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи, п.2 Положення «Про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи», затвердженого постановою КМУ №1338 від 15.11.2024 р., у відповідності до якого експертні команди формуються та функціонують у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, та які, відповідно до п.п. «и» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб`єктами відповідальності за корупційні діяння і є особами, уповноваженими на виконання функцій держави в частині встановлення інвалідності, з метою власного незаконного збагачення, 15 травня 2025 року погодився на пропозицію ОСОБА_6 , котрий мав намір отримати групу інвалідності, вирішити вказане питання за неправомірну вигоду в сумі 6000 доларів США, повідомивши ОСОБА_6 про необхідність надання, окрім грошових коштів, копій особистих та медичних документів останнього, в подальшому отриманних ОСОБА_4 , який, діючи умисно, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, 25 червня 2025 року, близько 10 год. 20 хв., перебуваючи на третьому поверсі коридору ортопедичного відділення корпусу №3 КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради, отримав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду, в сумі 6000 доларів США, за встановлення експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради ОСОБА_6 третьої групи інвалідності терміном на 1 рік, після чого ОСОБА_4 було затримано працівниками правоохоронних органів на місці події.
За одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, ОСОБА_4 підлягає кримінальній відповідальності за ч.2 ст.369-2 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, пояснивши, що не оспорює обставини, викладені в обвинувальному акті, щиро кається та жалкує про вчинене, а також підтвердив, що дійсно він, перебуваючи на посаді лікаря ортопеда-травматолога артрологічного центру КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради, 15.05.2025 р., під час спілкування з ОСОБА_6 , який мав захворювання, не віднесене до категорії тих, що надають можливість отримати 3 групу інвалідності, однак бажав таку групу інвалідності отримати, а ОСОБА_4 , знаючи, що встановлення інвалідності здійснюється за наявності медичних показників експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи того закладу охорони здоров`я, в якому він працює, погодився на пропозицію ОСОБА_6 за 6000 доларів США допомогти останньому зробити 3 групу інвалідності. З ОСОБА_6 ОСОБА_4 зустрічався неодноразово, просив надати його особисті та медичні документи, які потрібні були ОСОБА_4 для складання історії хвороби, у тому числі рентгенівські знімки, виписки та відомості щодо оперативного втручання, що раніше під час лікування проводилось ОСОБА_6 . Під час чергової зустрічі з останнім ОСОБА_4 , перебуваючи на третьому поверсі ортопедичного відділення корпусу №3 КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради, о 10 год. 20 хв. 25.06.2025 р., отримавши від ОСОБА_6 його документи, отримав і неправомірну вигоду, в сумі 6000 доларів США, за встановлення останньому, експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради, на підставі виготовлених ОСОБА_4 документів, третьої групи інвалідності терміном на 1 рік, відразу після цього ОСОБА_4 затримали працівники поліції. Свої протиправні дії ОСОБА_4 пояснив своїм бажанням, на той час, отримати грошові кошти, оскільки запропонована ОСОБА_6 сума коштів була великою, ОСОБА_4 розуміє, що вчиняючи вказані дії він був не правий, дуже жалкує про скоєне та в майбутньому вчиняти неправомірних дій не буде.
Вказані обставини вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення ніким не оспорюються, а тому, у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши в усіх учасників судового провадження чи правильно вони розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені можливості оскаржувати ці обставини в апеляційному поряду, судом, за згодою усіх учасників судового провадження, визнано недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.369-2 КК України, як одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
Обвинувачений ОСОБА_4 на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждав, не страждає на такі і в теперішній час, поводиться адекватно. Тому суд визнає ОСОБА_4 осудним та відповідальним за скоєне.
При обранні обвинуваченому виду та міри покарання, судом враховуються визначенні ст.65 КК України загальні засади призначення покарання, у тому числі: ступінь тяжкості вчинененого кримінального правопорушення, особу виного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також положення ч.2 ст. 50 КК України, згідно з якими, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. 
Суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, проте він повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, що пом`якшує йому покарання. Обставини, які б обтяжували покарання, відсутні.
При цьому, визнаючи щире каяття обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд враховує, що ОСОБА_4 визнав факт вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, відверто визнав свою провину у вчиненні цього кримінального правопорушення, щиро жаліє з приводу цього та осуджує свою поведінку. Саме така поведінка обвинуваченого, як зазначив Верховний Суд у постанові від 18.09.2019 року (справа №166/1065/18), свідчить про його щире каяття.
Також суд враховує, що ОСОБА_4 є раніше не судимою особою, яка позитивно характеризується, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, працевлаштований, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, вчинив нетяжкий злочин, від якого негативні наслідки для життя і здоров`я людей не настали.
Суд ураховує також позитивну посткримінальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 , до належної процесуальної поведінки якого сторона обвинувачення претензій не мала. Під час судового розгляду ОСОБА_4 обов`язків належної явки до суду також не порушував.
Норми кримінального законодавства наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Така функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.
Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15.01.2024 р. у справі №722/594/22 вказала: виправлення як мета покарання - це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу.
Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримають його в подальшому від вчинення нових кримінальних правопорушень.
З моральної точки зору, виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.
Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу.
Згідно з приміткою до ст.45 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.369-2 КК України, відноситься до корупційних.
Санкція ч.2 ст.369-2 КК України передбачає покарання у виді штрафу в розмірі від двох тисяч до п`яти тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.
Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Згідно з ч.2 ст.53 КК України, розмір штрафу визначається судом з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір штрафу, що призначається судом, не може бути меншим за розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу, незалежно від граничного розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу. 
Тобто, призначаючи особі покарання за ч.2 ст.369-2 КК України у виді штрафу, необхідно враховувати положення ч.2 ст. 53 КК України та вирішувати питання про визначення штрафу у розмірі, не меншому за розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу, незалежно від граничного розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.369-2 КК України, отримавши внаслідок вчинення цього злочину дохід в сумі 6000 доларів США, що в перерахунку у національну валюту, згідно з курсом НБУ на дату вчинення кримінального правопорушення, становить 250754 грн. 40 коп.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного та його майнового стану, обставини, яка пом`якшує покарання та знижує ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, позиції прокурора щодо наявності такої обставини, висновку органу пробації щодо середніх ризиків вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та його небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб, а також щодо того, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе, враховуючи положення ч.2 ст.53 КК України, суд дійшов висновку про те, що за ч.2 ст.369-2 КК України ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу, в розмірі не меншому, ніж отримана ним неправомірна вигода. 
Таке покарання, у виді штрафу в розмірі 15000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, яке просив призначити прокурор та з яким погоджувалась сторона захисту, на переконання суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
Підстав для призначення обвинуваченому більш суворого виду покарання, з передбачених ч.2 ст.369-2 КК України, у виді позбавлення волі, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та положення ст.ст. 63, 65 КК України, суд не вбачає.
Відповідно до вимог ст.100 КПК України, речові докази: грошові кошти в сумі 200 доларів США (які були надані ОСОБА_6 , використовувались під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту та які, відповідно до акту прийому-передачі майна на зберігання від 04.07.2025 р., передані до АТ КБ «ПриватБанк» на відповідальне зберігання) слід повернути ОСОБА_6 за належністю; імітаційні засоби (у вигляді купюр номіналом по 100 доларів США, з єдиною серією КВ 497085121, в кількості 58 шт.), первинне упакування, поліетиленовий файл, 2 резинки (які у сейф-пакеті №СRІ 1244849, згідно з квитанцією №864 від 11.07.2025 р., передані до ОМВ СУ ГУНП в Хмельницькій області) – знищити; вилучені у ОСОБА_4 мобільний телефон марки та моделі «iPhone 16», ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , із сім-картою № НОМЕР_3 , в чохлі (який переданий до ОМВ СУ ГУНП в Хмельницькій області), 2 аркуші паперу формату А4 (пояснювальна записка та результати лабораторного дослідження) та 2 флеш-накопичувача «Kingston Data traveler 8 Gb» і «Arthron 4 Gb» (які у сейф-пакетах RAW0127139 та RІC2202690, згідно з квитанцією №864 від 11.07.2025 р., передані до ОМВ СУ ГУНП в Хмельницькій області), грошові кошти в сумі 65000 гривень, 5700 доларів США (які, відповідно до акту прийому-передачі майна на зберігання від 04.07.2025 р., передані до АТ КБ «ПриватБанк» на відповідальне зберігання), що не мають доказового значення, – повернути обвинуваченому за належністю; належні ОСОБА_4 автомобіль марки та моделі «BMW Х5», н.з. НОМЕР_4 , з ключем від нього, грошові кошти в сумі 8850 доларів США, 4500 доларів США, 94900 доларів США, які не мають доказового значення та були повернуті обвинуваченому – залишити останньому за належністю; грошові кошти в сумі 12000 доларів США, 100 польських злотих, 50 Євро, які не мають доказового значення та були повернуті ОСОБА_7 – залишити останній за належністю; грошові кошти в сумі 3000 доларів США, які не мають доказового значення та були повернуті ОСОБА_8 – залишити останньому за належністю.
Надані сторонами кримінального провадження документи слід зберігати у матеріалах кримінального провадження.
Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта становлять 1337 грн. 10 коп., у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Вказаний розмір процесуальних витрат та факт їх понесення ніким з учасників кримінального провадження не оспорюється.
Необхідність в арештах майна, накладеному ухвалами слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.06.2025 р. (справа №686/18087/25) на вказані речові докази (імітаційні засоби, файл, 2 резинки, мобільний телефон, 2 аркуші паперу, 2 флеш-накопичувача, автомобіль, з ключем від нього, грошові кошти в сумах: 200 доларів США, 65000 гривень, 5700 доларів США), а також на: 1/3 квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 68,5 кв.м.; земельну ділянку з кадастровим номером 6810100000:17:005:0223, площею 0,1 га, що по провул. Верхній, 3, у м.Хмельницькому; автомобіль марки та моделі «BMW Х5», н.з. НОМЕР_4 ; будинок №1, що по вул.Висоцького в с.Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області, реєстраційний номер 34691686, відпала, тому, на підставі ст.174 КПК України, ці арешти слід скасувати. 
Арешти, накладені ухвалами слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.06.2025 р. (справа №686/18087/25) на: 8850 доларів США, 4500 доларів США, 94900 доларів США; 3000 доларів США; 12000 доларів США, 100 польських злотих, 50 Євро, були скасовані ухвалами слідчих суддів Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.12.2025 р., від 12.12.2025 р. та від 12.01.2026 р. відповідно.
З метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, слід залишити запобіжний захід у виді застави, після припинення дії якого (набрання вироком законної сили), заставу в розмірі 242240 грн., що 27.06.2025 р., відповідно до ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.06.2025 р. у справі №686/18087/25, за ОСОБА_4 внесена ОСОБА_9 (особисто нею - в сумі 150000 грн. та через ОСОБА_7 - в сумі 92240 грн.) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Хмельницькій області, згідно квитанціями до платіжних інструкцій №0.0.4431018059.1 та №0.0.4431021842.1 від 27.06.2025 р., слід повернути заставодавцю - ОСОБА_9 .
Кримінальним правопорушенням майнової шкоди не завдано, цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 368 - 371, 374 - 376, 394, 395, 532 КПК України,
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 15000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255000 грн. (двісті п`ятдесят п`ять тисяч гривень).
Речові докази: 
- грошові кошти в сумі 200 доларів США (акт прийому-передачі майна на зберігання від 04.07.2025 р.) - повернути ОСОБА_6 ; 
- імітаційні засоби, у вигляді 58 купюр серії КВ 497085121 номіналом по 100 доларів США, первинне упакування, поліетиленовий файл, 2 резинки (квитанція №864 від 11.07.2025 р.) - знищити; 
- мобільний телефон марки та моделі «iPhone 16» (ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , із сім-картою № НОМЕР_3 , в чохлі), 2 аркуші паперу формату А4, 2 флеш-накопичувача (квитанція №864 від 11.07.2025 р.), грошові кошти в сумі 65000 гривень, 5700 доларів США (акт прийому-передачі майна на зберігання від 04.07.2025 р.) – повернути обвинуваченому ОСОБА_4 ; 
- автомобіль марки та моделі «BMW Х5», н.з. НОМЕР_4 , з ключем від нього, грошові кошти в сумі 8850 доларів США, 4500 доларів США, 94900 доларів США - залишити ОСОБА_4 ;
- грошові кошти в сумі 12000 доларів США, 100 польських злотих, 50 Євро – залишити ОСОБА_7 ;
- грошові кошти в сумі 3000 доларів США - залишити ОСОБА_8 .
Документи, надані сторонами кримінального провадження, зберігати в матеріалах справи.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1337 грн. 10 коп. процесуальних витрат.
Арешти, накладені ухвалами слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.06.2025 р. (справа №686/18087/25) на вищевказані речові докази (імітаційні засоби, файл, 2 резинки, мобільний телефон, 2 аркуші паперу, 2 флеш-накопичувача, автомобіль, з ключем від нього, грошові кошти в сумах: 200 доларів США, 65000 гривень, 5700 доларів США), а також на: 1/3 квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 68,5 кв.м.; земельну ділянку з кадастровим номером 6810100000:17:005:0223, площею 0,1 га, що по провул.Верхній, 3, у м.Хмельницькому; автомобіль марки та моделі «BMW Х5», н.з. НОМЕР_4 ; будинок №1, що по вул.Висоцького в с.Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області, реєстраційний номер 34691686, - скасувати.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 залишити попередній - у виді застави в розмірі 242240 грн. Після припинення його дії (набрання вироком законної сили) заставу повернути заставодавцю ОСОБА_9 (квитанції про сплату застави №0.0.4431018059.1 та №0.0.4431021842.1 від 27.06.2025 р.).
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя