Справа №709/404/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
заочне

14 квітня 2026 року Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Кваші І.М.,
секретаря судового засідання - Дем`яненко Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Чорнобай цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02 грудня 2024 року між ТОВ "Авентус Україна" та відповідачем укладено кредитний договір №8534180. 
12 лютого 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачем укладено кредитний договір №73177597. 
19 березня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачем укладено кредитний договір №8672825. 
11 квітня 2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідачем укладено кредитний договір №25127-04/2025.
07 березня 2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідачем укладено кредитний договір №15745-03/2025. 
13 лютого 2025 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено кредитний договір №6677880.
Договори укладені шляхом підписання електронними підписами. Надалі кредитодавці відступили ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" право грошової вимоги до відповідача за вказаним договором на підставі договору факторингу. 
У зв`язку з тим, що відповідач не виконує умови взятих на себе зобов`язань, позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути заборгованість за договорами, а також судові витрати.
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13 березня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання учасники не з`явились.
В позовній заяві представник позивача просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подав, жодних заяв чи клопотань не надіслав.
Виходячи з приписів ст.ст. 43, 223, 280 ЦПК України суд постановив слухати справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
02 грудня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем укладено договір надання споживчого кредиту №8534180 шляхом підписання його електронними підписами, відповідного до якого відповідач отримав кредит у сумі 10000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01 % в день (знижена процентна ставка). Стандартна процентна ставка становить 1,00% в день. Строк користування кредитом 357 днів (а.с. 11-24).
12 лютого 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір надання коштів у кредит №73177597 шляхом підписання його електронними підписами, відповідного до якого відповідач отримав кредит у сумі 8000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,5 % в день. Строк користування кредитом 30 днів. Комісія за надання кредиту - 15% від суми кредиту, тобто 1200 грн. (а.с. 40-49).
19 березня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір надання коштів у кредит №8672825 шляхом підписання його електронними підписами, відповідного до якого відповідач отримав кредит у сумі 5000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,998% в день. Строк користування кредитом 360 днів. Комісія за надання кредиту - 17,25% від суми кредиту, тобто 862,50 грн. (а.с. 60-67).
11 квітня 2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідачем укладено договір надання коштів у кредит №25127-04/2025 шляхом підписання його електронними підписами, відповідного до якого відповідач отримав кредит у сумі 4000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,90% в день. Строк користування кредитом 120 днів. Комісія за надання кредиту - 10,00% від суми кредиту, тобто 400,00 грн. (а.с.88-95).
07 березня 2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідачем укладено договір надання коштів у кредит №15745-03/2025 шляхом підписання його електронними підписами, відповідного до якого відповідач отримав кредит у сумі 4000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,90% в день. Строк користування кредитом 120 днів. Комісія за надання кредиту - 10,00% від суми кредиту, тобто 400,00 грн. (а.с. 97-104).
13 лютого 2025 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено договір надання коштів у кредит №6677880 шляхом підписання його електронними підписами, відповідного до якого відповідач отримав кредит у сумі 5000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,97% в день. Строк користування кредитом 345 днів. Комісія за надання кредиту - 25,00% від суми кредиту, тобто 1250,00 грн. Комісія за обслуговування кредиту - 14% від суми кредиту за кожний розрахунковий період, тобто 15400 грн. (а.с. 115-124).
Суд встановив, що зазначені договори були укладені сторонами в електронній формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, вказаний правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, а укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).
Стороною позивача на підтвердження виконання позикодавцями своїх зодбов`язань за договорами надано довідку ТОВ "Пейтек" №20251231-1.1 від 31.12.2025 (а.с. 25) про перерахування грошових коштів у сумі 10000 грн., квитанцію АТ "Таскомбанк" про перерахування 12.02.2025 грошових коштів у сумі 8000,00 грн (а.с. 50), довідку ТОВ "ФК "Фінекспрес" №КД-000113108/ТНПП від 21.01.2026 про перерахування 19.03.2025 грошових коштів у сумі 5000 грн (а.с. 68), платіжне доручення №147895759 від 13.02.2025 про перерахування коштів у сумі 5000,00 грн (а.с. 127).
Протилежного відповідачем не доведено.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази перерахування коштів за договорами про надання фінансового кредиту №25127-04/2025 від 11.04.2025 та №15745-03/2025 від 07.03.2025. 
24 грудня 2025 року між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №24122025/3 (а.с. 30-34). 
У відповідності до п. 1.2 даного договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку № 2, по відношенню до боржників та набуває відповідні права вимоги.
Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників від 24 грудня 2025 року відповідного витягу з реєстру боржників, до ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором надання споживчого кредиту 
№ 8534180 на суму 26087,34 грн.
27 березня 2025 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №27/03/25, а 24 вересня 2025 року - додаткову угоду №9 до договору (а.с. 54-59). 
У відповідності до п. 1.2 даного договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку № 2, по відношенню до боржників та набуває відповідні права вимоги.
Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників від 24 вересня 2025 року відповідного витягу з реєстру боржників, до ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором надання споживчого кредиту № 73177597 на суму 26800,00 грн.
Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників від 24 вересня 2025 року (а.с. 80-82) відповідного витягу з реєстру боржників, до ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором надання споживчого кредиту № 8672825 на суму 18290,43 грн.
28 серпня 2025 року між ТОВ "Стар Файненс Груп" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №28082025 (а.с. 106-111). 
У відповідності до п. 1.2 даного договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку № 2, по відношенню до боржників та набуває відповідні права вимоги.
Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників від 28 серпня 2025 року відповідного витягу з реєстру боржників, до ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором надання споживчого кредиту №15745-03/2025 на суму 11600,00 грн. та за договором №25127-04/2025 на суму 13760,00 грн. 
18 вересня 2025 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №18092025 (а.с. 131-135). 
У відповідності до п. 1.2 даного договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку № 2, по відношенню до боржників та набуває відповідні права вимоги.
Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників від 18 вересня 2025 року відповідного витягу з реєстру боржників, до ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором надання споживчого кредиту №6677880 на суму 19300,00 грн.
Тобто, за вказаними договорами факторингу фактор став кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набув відповідні права вимоги.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і обов`язки відповідно до договору. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
За ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.
Порушуючи зазначені приписи законодавства та умови договорів, відповідач зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість.
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Надаючи оцінку договору факторингу, суд також звертає увагу на положення ст. 1078 ЦК України, згідно з якою предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Таким чином, до позивача перейшли всі права ТОВ "Авентус Україна", ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», ТОВ "Мілоан" щодо права вимоги до відповідача за вказаним договором.
Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази перерахування коштів за договорами про надання фінансового кредиту №25127-04/2025 від 11.04.2025 та №15745-03/2025 від 07.03.2025, суд не надає оцінку договору факторингу №28082025 від 28 серпня 2025 року, укладеному між ТОВ "Стар Файненс Груп" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів". 
З моменту отримання прав вимог до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування відсотків та штрафних санкцій.
Згідно розрахунку заборгованості за договором №8534180 від 02.12.2024 (а.с. 26-29), сума заборгованості становить 26087,34 грн. і складається з: тіло кредиту – 9994,00 грн., відсотки – 11093,34 грн., пеня - 5000,00 грн. При цьому відсотки нараховані в межах строку договору.
Суд вважає наявними підстави для стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9994,00 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 11093,34 грн.
Згідно розрахунку заборгованості за договором №73177597 від 12.02.2025 (а.с. 51-53), сума заборгованості становить 26800,00 грн. і складається з: тіло кредиту – 8000,00 грн., відсотки – 2400,00 грн., пеня - 16000,00 грн., комісія - 400 грн. При цьому відсотки нараховані в межах строку договору.
При цьому, відсотки нараховано поза межами кредитного договору. Стороною позивача не надано додаткової угоди про продовження строку кредитування, як про це зазначено в п. 7.1. договору. Тому суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення відсотків у сумі 1200,00 грн.
Отже, суд вважає наявними підстави для стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8000,00 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 1200,00 грн.
Згідно розрахунку заборгованості за договором №8672825 від 19.03.2025 (а.с. 69-70), сума заборгованості становить 18290,43 грн. і складається з: тіло кредиту – 4763,18 грн., відсотки – 4027,25 грн., неустойка - 9500,00 грн. При цьому відсотки нараховані в межах строку договору.
Суд вважає наявними підстави для стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4763,18 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 4027,25 грн.
Позивачем додано розрахунки заборгованості за договором №25127-04/2025 від 11.04.2025(а.с. 96) та за договором №15745-03/2025 від 07.03.2025 (а.с. 105), проте суд не бере їх до уваги, враховуючи відсутність доказів перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача. 
Згідно розрахунку заборгованості за договором №6677880 від 13.02.2025 (а.с. 129), сума заборгованості становить 19300,00 грн. і складається з: тіло кредиту – 5000,00 грн., відсотки – 0 грн., неустойка - 8000,00 грн., комісія - 6300 грн. 
Суд вважає наявними підстави для стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5000,00 грн.
Щодо нарахування відсотків поза межами строку кредитування суд зазначає наступне.
За змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.
В цих правовідносинах права та інтереси кредитодавця забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Такі висновки викладені, зокрема в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 300/438/18.
За таких обставин нараховані позивачем відсотки за користування кредитними коштами поза межами строків дії відповідного кредитного договору до стягнення не підлягають.
Щодо стягнення заборгованості за комісією суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З огляду на зміст приписів ч.ч. 1 і 2 ст. 228 ЦК України умова кредитного договору про додаткову сплату позичальником на користь кредитора під час надання кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемною. Вказаний платіж є платою за послугу банку, вимагати придбання якої забороняла ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність». Тому така умова договору порушує публічний порядок.
Зі змісту кредитного договору вбачається, що позивачем заявлено вимогу про стягнення комісії як одноразової плати за надання кредиту, що узгоджено з відповідачем. Тобто кредитори фактично встановили сплату комісії, не зазначивши за які саме послуги ця комісія має сплачуватись позичальником. Жодних доказів вчинення будь-яких дій в якості послуг на користь позичальника, матеріали справи не містять, і тому ця умова є нікчемною умовою договору, внаслідок чого сума нарахованої комісії не може бути стягнута на вимогу кредитора з позичальника.
Зазначене узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-2071цс16, та висновками Верховного Суду у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 666/4957/15-ц, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17, де вказано, що комісія, яка нараховується банком, є послугою з обслуговування кредиту, а тому не підлягає стягненню на користь кредитора при наданні позичальнику коштів на придбання споживчої продукції.
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у п. 31.29. постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
За наведених обставин вимоги про стягнення заборгованості за комісією, яка хоч і погоджена з відповідачем, але є нікчемною, до задоволення не підлягають.
Щодо вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу) суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Стороною позивача заявлено вимогу про стягнення неустойки (штрафу, пені). При цьому договори про надання кредиту між фінансовою установою та відповідачем укладено протягом 2024-2025 років.
Враховуючи, що з часу укладення договорів і до цього часу на території України діє правовий режим воєнного стану, суд приходить до висновку, що відповідач звільняється від обов`язку сплати на користь позивача неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання.
Згідно ст. 12 ч. 3, 4, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачем при подачі позову до суду сплачено мінімальний розмір судового збору за позов майнового характеру, і позов задоволено частково, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення даних судових витрат з відповідача.
На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 10, 11, 81, 82, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість: за договором №8534180 від 02 грудня 2024 року, укладеним між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 у розмірі 21087,34 гривень, за договором №73177597 від 12 лютого 2025 року, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 у розмірі 9200,00 гривень; за договором №8672825 від 19 березня 2025 року, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 у розмірі 8790,43 гривень; за договором №66778805 від 13 лютого 2025 року, укладеним між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 у розмірі 5000,00 гривень; а також судові витрати у розмірі 3328,00 гривень, а всього 47405,77 гривень (сорок сім тисяч чотириста п`ять гривень сімдесят сім копійок).
В решті вимог – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Черкаського апеляційного суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, адреса: вул. Лісова, 2, м. Бровари Броварського району Київської області.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя         І.М. Кваша