Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2026 року Справа№320/46747/25 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабіча С.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - заявник) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач 1), відповідно до якого просить:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду заяви про відстрочку відносно ОСОБА_1 ;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути заяву ОСОБА_1 по суті щодо права на відстрочку від мобілізації, на підставі другого абзацу ч. 2 ст. 4 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", також внести в реєстр інформацію відносно ОСОБА_1 щодо обвинувачення у вчиненні тяжкого корупційного кримінального правопорушення та перебування кримінального провадження на стадії судового провадження, оформити належним чином та надати відповідний документ;
- зобов`язати надати ОСОБА_1 відстрочку до прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженні № 42016050000000526 від 16.06.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України, судова справа № 237/300/17. Зобов`язати видати довідку про відстрочку;
- заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), вчиняти будь-які дії, пов`язані із заходами призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, ОСОБА_1 , окрім перевірки підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення, до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 замінити військово-обліковий документ шляхом створення та видачі у паперовій формі з зазначенням підстави про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, відповідно Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що неодноразово звертався до відповідача із заявою про надання відстрочки на підставі статті 23 Закону України "Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку" як особа, яка не підлягає призову на військову службу під час мобілізації.
Зазначає, що є особою, яка на підставі пункту 24 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягає призову на військову службу під час мобілізації (п. 24 інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законом випадках).
Так, згідно із Законом № 4496-1X від 17.06.2025 року частину другу статті Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» доповнено абзацом другим: Збройні Сили України та інші військові формування не можуть комплектуватися особами, які обвинувачуються у вчиненні тяжкого та/або особливо тяжкого корупційного кримінального правопорушення та кримінальне провадження стосовно яких перебуває на стадії судового провадження.
Згідно з витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 станом на 28.07.2025 року відомості про притягнення до кримінальної відповідальності: КП 42016050000000526 від 16.06.2016 повідомлено про підозру 20.07.2016 Орган пр-ра Донецької області Статті: 368 ч.3 КК України 24.01.2017 Направлено до суду з обвинувальним актом.
На теперішній час розгляд справи перебуває на стадії судового провадження, рішення не прийняте. 
Посилається, що відповідачем за наслідком розгляду поданих позивачем заяв про надання відстрочки не було прийнято відповідного рішення.
На думку позивача, відсутність належним чином оформленого рішення про надання відстрочки від призову або мотивованої відмови, свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що стало підставою для звернення до суду.
Разом з позовом до суду надійшла заява про забезпечення позову.
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від головуючим суддею визначено Голуб В.А. та передано до провадженні судді.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12.11.2025 заяву судді Голуб Вікторії Анатоліївни про самовідвід, - задоволено. Відведено суддю Голуб Вікторію Анатоліївну від участі у розгляді справи № 320/46747/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено Бабіча С.І.
Ухвалою суду від 14.11.2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.
Ухвалою суду від 14.11.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії та відкрито провадження у справі № 320/46747/25.
Залучено до участі до участі у даній справі в якості другого відповідача - Комісію для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач 2).
Відповідачі правом подати відзив на позовну заяву не скористалися.
Відповідно до відомостей, які містяться в комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду», ухвали суду від 14.11.2025 року направлено відповідачам в Електронний кабінет 14.11.2025 року та на адресу електронної пошти 17.11.2025 року.
Згідно з частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.
Відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 , виданого на підставі наказу № 610 від 27.11.2017 військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_3 28.08.2019 року, позивача взято на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 28.05.2019 року. 
За змістом письмових пояснень позивача, викладених у позовній заяві, 11.08.2025 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою з додатками про надання відстрочки на підставі статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", як особа, яка не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. 
За змістом заяви позивача від 11.08.2025 року, копія якої наявна в матеріалах справи, просив:
- розглянути його заяву щодо права на відстрочку, та у порядку, визначеному постановою КМУ від 16 травня 2024 р. № 560, оформити та надати мені довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації за формою згідно з додатком 6 порядку;
- надати витяг з рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 про надання відстрочки ОСОБА_1 , завірений підписом керівника та печаткою (або витяг з реєстру).
В обґрунтування поданої заяви позивач посилався на те, що згідно із Законом № 4496-ІХ від 17.06.2025 року частину другу статті 4 (комплектування військовослужбовцями Збройних Сил України та інших військових формувань) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» доповнено абзацом другим: Збройні Сили України та інші військові формування не можуть комплектуватися особами, які обвинувачуються у вчиненні тяжкого та/або особливо тяжкого корупційного кримінального правопорушення та кримінальне провадження стосовно яких перебуває на стадії судового провадження.
Згідно з витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 станом на 28.07.2025 року відомості про притягнення до кримінальної відповідальності: КП 42016050000000526 від 16.06.2016 повідомлено про підозру 20.07.2016 Орган ПР-РА Донецької області Статті: 368 ч.3 КК України 24.01.2017 Направлено до суду з обвинувальним актом. На теперішній час розгляд справи перебуває на стадії судового провадження, рішення не прийняте.
Посилався на те, що згідно з чинним законодавством, зокрема, постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року «Порядок організації та ведення військового обліку призивників, військовозобов`язанних та резервистів»; постановаою КМУ № 560 від 16.05.20024 року «Порядок проведення призиву громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період», не передбачено обов`язку особистого відвідування територіального центру комплектування та соціальної підтримки для подання заяви та документів на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, тобто заяву на відстрочку від мобілізації можна подати до ІНФОРМАЦІЯ_1 як особисто, так і через ППЗ "Укрпошта" з описом вкладення. 
Зазначав, що продовжує лікування, реабілітацію, та проходження обстеження після проведення операції, тому особисто з`явитись для подачі заяви не зможе за станом здоров`я. 
Окрім того, вказував, що заява на відстрочку з додатками буде надіслана через підприємство поштового зв`язку «Укрпошта». 
Листом 11.08.2025 року відповідач 1 за наслідками розгляду заяви позивача від 11.08.2025 року повідомив позивача про те, що згідно з пунктом 58 Постанови КМ України від 16.05. 2024 р. № 560 Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Враховуючи вищезазначене відповідачем зазначено, що позивачу необхідно прибути до ІНФОРМАЦІЯ_1 та особисто подати документи на розгляд комісії для отримання відстрочки.
Позивач не погодившись із наданою відповіддю, звернувся в ІНФОРМАЦІЯ_6 від 21.08.2025 року, відповідно до якої, зокрема, просив зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути мою заяву по суті щодо права на відстрочку від мобілізації, на підставі другого абзацу частини 2 статті 4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», також внести в реєстр інформацію відносно позивача, щодо обвинувачення у вчиненні тяжкого корупційного кримінального правопорушення та перебування кримінального провадження на стадії судового провадження, оформити належним чином та надати йому відповідний документ. 
Відповідно до поданої скарги позивач зазначив, що 11.08.2025 року ним через ППЗ «Укрпошта», та на e-mail було подано заяву до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо розгляду права на відстрочку. 
12.08.2025 року на e-mail отримав відповідь щодо обов`язку особистого прибуття для подачі заяви. 
На думку позивача пунктом 58 Постанови КМУ від 16.05.2024 року № 560 щодо надання відстрочки та її оформлення не передбачено обов`язку особистого відвідування територіального центру комплектування та соціальної підтримки для подання заяви та документів на відстрочку від призову. 
Крім того вказував на лікування, реабілітацію, та проходження обстеження після проведення операції, тому особисто з`явитись для подачі заяви не за станом здоров`я.
21.08.2025 року позивач звернувся до відповідача 1 із заявою, в якій просив розглянути його заяву щодо права на відстрочку, внести в реєстр інформацію відносно мене, щодо обвинувачення у вчиненні тяжкого корупційного кримінального правопорушення та перебування кримінального провадження на стадії судового провадження, оформити та надати йому довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі другого абзаца частини 2 статті 4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Листом від 25.08.2025 року № 15/789 відповідач 1 повідомив позивача про те, що надана позивачем заява на відстрочку не відповідає вимогам пункту 58 Постанови КМ України від 16.05.2024 року № 560 Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період та не може бути прийнята для розгляду комісії.
Повідомлення про підозру у вчинення кримінального злочину або перебування кримінальної справи в стадії судового провадження до винесення приговору суду у відносно громадянина не є судимістю. До вступу дії приговору суду позивач не можете вважатися засудженим за скоєння тяжкого злочину і до нього не може бути застосований пункт 2 статті 4 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».
Листом від 25.08.2025 року № 08-12-2158 ІНФОРМАЦІЯ_6 повідомлено позивача, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» позивач є порушником правил військового обліку 15.06.2026 року згідно зі статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як такий, що не прибув вчасно за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_1.
Запропоновано особисто звернутися за вирішенням даного питання до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач, вважаючи дії відповідача 1 щодо не розгляду заяви про відстрочку відносно нього протиправними, звернувся до суд із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-ХІІ)
Указом Президента України N 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указами Президента України строк дії воєнного часу продовжувався неодноразово.
На момент розгляду цієї адміністративної справи правовий режим воєнного стану в Україні продовжено та не скасовано, а відповідно під час розгляду справи застосуванню підлягає законодавство, що регулює порядок призову на військову службу по мобілізації в умовах воєнного стану.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (далі - Закон N 3543-XII) (тут та надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.
Статтею 1 Закону України "Про оборону України", передбачено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Статтею 22 Закону N 3543-XII визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Так, зокрема, відповідно до частин 3, 5 статті 22 Закону N 3543-XII під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.
Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Поряд з цим статтею 23 Закону N 3543-XII передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.
З 05.01.2023 механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном визначає "Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487.
Відповідно до пункту 2 "Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів" військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі - Положення №154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) (абзац другий пункту 1 Положення № 154).
Згідно з пунктом 2 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента України, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, наказами та директивами Верховного Головнокомандувача Збройних Сил, Міноборони, Міністра оборони, Головнокомандувача Збройних Сил, Генерального штабу Збройних Сил, іншими нормативно-правовими актами, цим Положенням.
Покладення на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки завдань, не передбачених законодавством, не допускається.
Пунктом 8 Положення №154 визначено, що завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів із взяття громадян України на військовий облік призовників, направлення громадян України для проходження базової військової служби, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства. 
Відповідно до положень пункту 9 Положення № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема, ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам, розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.
Приписами пункту 11 Положення №154 передбачено, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.
Отже, чинним законодавством України встановлено чіткий порядок звернення особи за наданням відстрочки та порядок розгляду відповідної заяви.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок № 560; в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 56 Порядку № 560 визначено, що відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Відповідно до пункту 57 Порядку № 560 для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:
голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);
члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
Абзацом першим пункту 58 Порядку № 560 передбачено, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.
За правилами пункту 60 Порядку № 560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.
У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
З огляду на викладене, саме відповідач 2 є належним відповідачем у даній справі щодо вимог про визнання протправними дій та зобов`язання розглянути заяву і надати відстрочку від призову.
Положення частини 11 статті 38 Закону № 2232-ХІІ призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.
Разом з тим, суд зауважує, що ані положення Законів № 2232-XII, ані положення Порядку № 560 не передбачають обов`язку особистого відвідування особою територіального центру комплектування та соціальної підтримки для подання заяви та документів на відстрочку. 
Обов`язок особисто подати заяву не означає особисто прибути безпосередньо в будівлю ІНФОРМАЦІЯ_1.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позивач, надіславши особисто засобами поштового зв`язку заяву та документи для вирішення питання про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, дотримався процедури особистого їх подання (направлення).
Заява позивача, незалежно від способу її подання, підлягала до розгляду по суті порушеного у ній питання (клопотання).
Як встановлено судом з наявних у справі доказів, відповідачем 2 фактично не розглянуто по суті заяви позивача про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі другого абзацу частини 2 статті 4 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та не прийнято за результатами такого розгляду вмотивованого рішення про надання відстрочки або про відмову в її наданні.
Відповідач 2, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання поштою від позивача заяв про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та документів на підтвердження цього права, повинен був прийняти рішення за наслідком розгляду цих заяв про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або вмотивовану відмову в цьому, адже відстрочка/відмова у відстрочці передбачає її письмове оформлення.
Індивідуальний акт державного органу - це юридична форма рішення суб`єкта владних повноважень, виданого (прийнятого) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк і цей акт породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.
Разом з цим, відповідач у відповідь на заяви позивача від 11.08.2025 року та від 21.08.2025 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та доданих документів у відповідь направив йому листи від 11.08.2025 року № 15/694 та від 25.08.2025 року № 15/789, що в свою чергу є лише відповіддю на звернення щодо надання відстрочки та носить інформативний характер та не є рішенням щодо надання/ненадання відстрочки.
Таким чином, у даних правовідносинах відповідач 2 не може утриматись від прийняття рішення, що входить до його виключної компетенції.
Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Позивач у прохальній частині позовних вимог просить, зокрема, визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нерозгляду заяви про відстрочку відносно ОСОБА_1 .
Утой же час, суд зауважує, що дія - це активна поведінка, під час якої приймаються певні рішення, вчиняються певні активні дії, які змінюють існуюче (статичне) положення, а бездіяльність - це пасивна поведінка, тобто невиконання будь-яких активних дій в конкретних умовах.
Таким чином, у спірних правовідносинах відповідачем 2 було допущено бездіяльність, а не вчинено дії.
Враховуючи викладене суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нерозгляду заяв ОСОБА_1 від 11.08.2025 року та від 21.08.2025 року про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
Суд зауважує, що відповідач 2, не вивчав і не надавав оцінку підставам та документам, що додані до заяв позивача про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та не здійснював перевірку відомостей за допомогою відповідних публічних електронних реєстрів, тощо.
Тому обираючи належний спосіб захисту суд дійшов вважає за необхідне зобов`язати Комісію для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_1 , повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 11.08.2025 року та від 21.08.2025 року про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації та за наслідком розгляду вказаних заяв прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, або прийняти вмотивоване рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Щодо вимог про зобов`язання внести в реєстр інформацію відносно ОСОБА_1 щодо обвинувачення у вчиненні тяжкого корупційного кримінального правопорушення та перебування кримінального провадження на стадії судового провадження, заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), вчиняти будь-які дії, пов`язані із заходами призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, ОСОБА_1 , окрім перевірки підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення, до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі, про зобов`язання оформити належним чином та надати відповідний документ; видати довідку про відстрочку, замінити військово-обліковий документ шляхом створення та видачі у паперовій формі з зазначенням підстави про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, відповідно Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 про зобов`язання відповідача 1 надати позивачу відстрочку до прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженні № 42016050000000526 від 16.06.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст.368 Кримінального кодексу України, судова справа № 237/300/17 суд зазначає про таке.
Зі змісту статей 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин, тому обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або законних інтересів особи на момент її звернення до суду, суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому.
Таким чином, судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому.
Отже вищевказані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки належать до виключної компетенції відповідача за наслідками розгляду заяв позивача про надання відстрочки та з оцінкою відповідачем зазначених у них обставин та доданих до них доказів і пов`язані безпосередньо з результатами її розгляду. 
Розгляд заяв позивача по суті із прийняттям відповідного рішення про надання чи про відмову у наданні відстрочки відповідачем здійснено не було, як не здійснено такий розгляд і на виконання даного рішення суду яке ще не набрало законної сили, отже вказані позовні вимоги є передчасними та такими, що спрямовані на майбутнє.
З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з урахуванням положень частини 2 статті 9 КАС України.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, відсутні підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), Комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нерозгляду заяв ОСОБА_1 від 11.08.2025 року та від 21.08.2025 року про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
Зобов`язати Комісію для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_1 , повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 11.08.2025 року та від 21.08.2025 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та за наслідком розгляду вказаних заяв прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, або прийняти вмотивоване рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Повне рішення складене 13 лютого 2026 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч