Дата документу 15.04.2026 
Справа № 334/2187/26
Провадження № 3/334/732/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року
Суддя Дніпровського районного суду м. Запоріжжя Гнатюк О.М,, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 2.03.2026 року о 00.19 год. у м. Запоріжжя, проспект Соборний 216 керував транспортним засобом Skoda Octavia держномер НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом, будучі притягнутим протягом року до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КпАП України.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, повторне протягом року.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду.
Захисником Лисим В.В. подане клопотання про закриття адміністративної справи. Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КпАП України постановою ЕНА 5899100 від 9.10.2025 року, оскільки на той день він керував транспортним засобом, будучі позбавленим права керування постановою суду №387/1127/2024 від 17.10.2024 року строком на 1 рік. Таким чином строк позбавлення права керування транспортними засобами сплив 27.10.2025 року. ОСОБА_1 надавалося посвідчення водія у «Дії». В зв`язку із викладеним просив закрити провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частина 2 ст. 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КпАП України, ґрунтується на матеріалах провадження та досліджених у судовому засіданні доказах.
Постановою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 17.10.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 126 , ч.1 ст. 130 КпАП України до штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.
Постановою ЕНА 5899100 від 9.10.2025 року ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 126 КпАП України до штрафу в розмірі 24000 грн.
Згідно з вимогами пункту 2.1.а Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно з ч.ч.9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1 а ПДР України керування транспортним засобом особою, яка позбавлення права керування таким ТЗ та керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортним засобом.
Відповідно до диспозиції частин 2, 3, 4 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за:
- керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом;
- керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами;
- керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП наступає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зокрема, керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
В матеріалах справи відсутня інформація про те, що ОСОБА_1 після позбавлення права користування транспортними засобами отримав водійське посвідчення.
За таких обставин, оцінивши наведені докази, суд визнає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведеною, в його діях є склад правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КпАП України.
Згідно із Законом України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, тобто в сумі 665,60 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 40800 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 гривень.
Відповідно до ст. 308 КпАП України у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Гнатюк О. М.