Справа №735/1492/25р.
Провадження по справі № 3/735/17/2026р. 

ПОСТАНОВА
Іменем України
10 лютого 2026 року селище Короп

Коропський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Балаби О.А., за участю секретаря судового засідання – Редько А.О., розглянувши матеріали справи, що надійшли з ВП № 1 (с-ще Короп) Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
захисника – Зощенка В.В., 

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 515148, 16.11.2025 о 22.58 годині в селищі Короп по вул. Івана Табірца, 1, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем VOLKSWAGEN GOLF р.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова, порушення координації рухів. Пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні захисник Зощенко В.В. просив провадження по справі відносно його підзахисного закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав. 16.11.2025, близько 21.00 години ОСОБА_1 власним автомобілем VOLKSWAGEN GOLF р.н. НОМЕР_1 поїхав за цигарками до магазину «Дар», що в селищі Короп по вул. Івана Табірца. Проте, коли вийшов із магазину, автомобіль не завівся. Розхвилювавшись пішов у кафе, що поруч і зі знайомими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 випив горілки. Потім разом вийшли до автомобіля, ОСОБА_4 сіла за кермо, а вони з ОСОБА_5 штовхали автомобіль. Проте, він не завівся. Тоді, ОСОБА_1 сів за кермо і почав телефонувати знайомим, щоб відбуксирувати автомобіль. В цей час до них під`їхав патрульний автомобіль і на ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Проте, транспортним засобом він не керував, автомобіль не завівся. В матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 автомобілем.
Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази в їх сукупності, суд приходить таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також в разі передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Процедура проведення, проходження та направлення водіїв транспортних засобів на огляд, зокрема щодо стану алкогольного сп`яніння, окрім ст. 266 КУпАП, визначена Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі по тексту Інструкція); Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. N1103 (далі по тексту Порядок) та ст. 266 КУпАП.
Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості і транспортного засобу.
Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).
Таким чином, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП полягає в тому, що порушник має перебувати в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та обов`язково має керувати транспортним засобом.
Тобто, об`єктивною стороною в даному правопорушенні є саме керування транспортним засобом.
Як вбачається з відеозапису, долученого до протоколу, відсутні докази про те, що ОСОБА_1 , саме 16.11.2025 о 22.58 хв керував вказаним у протоколі транспортним засобом. 
За відсутності доказів керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом при обставинах, вказаних у протоколі, така особа у розумінні диспозиції ст. 130 КУпАП не є суб`єктом вчинення даного адміністративного правопорушення за ознакою відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, так як відсутні докази керування ним транспортним засобом, і як наслідок не може нести відповідальність.
Зібрані та долучені до матеріалів справи докази та встановлені в судовому засіданні факти, свідчать про не доведення вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР, а саме: відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. За таких обставин, суд не вправі самостійно збирати докази винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
У зв`язку з чим, дане провадження, з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з встановленням обставин, визначених п. 1 ст. 247 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 245, 247, 251, 252, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О.А. Балаба