ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/15131/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 року (головуючий суддя Прудник С.В.)
у справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася 23.05.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, просила:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови позивачу у здійсненні перерахунку пенсії відповідно до статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці №345-VІ, викладені в листі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 10.02.2025 року за №7106-2393/К-01/8-0400/25;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці №345-VІ в розмірі 80% від заробітної плати шахтаря, починаючи з дати призначення пенсії 11.03.2024 року та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.
Позивач вважає, що наявні підстави для перерахунку її пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» №345-VІ, оскільки при досягненні віку 45 років, вона мала загальний страховий стаж повних 19 років, з них повних 11 років в календарному обчислені пільгового стажу за Списком №1, безпосередньо зайнятого на підземних роботах з видобутку руди та інших корисних копалин, тобто виробництво, робота, посада і показники зі шкідливими та важкими умовами праці, з зайнятістю повний робочий день зі своєчасним проведенням атестації на відповідному робочому місці, позивач набула право на пільгову пенсію за Списком №1 відповідно до вимог пункту а ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ. Позивач вважає, що Головними управліннями Пенсійного фонду України в Дніпропетровській та Одеській областях не було виконано Закон України від 02.09.2008 року №345-VІ «Про підвищення престижності шахтарської праці» у повному обсязі, а лише частково. Також не виконано повністю вимоги ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування 1058-ІV з не зрозумілих позивачу причин, не взявши до уваги статтю 1 та частину 4 пункту 6 статті 10 цього Закону. Такі дії відповідача позивач вважає протиправними та такими, що порушують її законне право на гідне пенсійне забезпечення гарантоване мені Законами та Конституцією України, оскільки позивач має право на відповідну пенсію, зароблену важким трудом на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.10.2025 року позов задоволено повністю.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови позивачу у здійсненні перерахунку пенсії відповідно до статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці №345-VІ, викладені в листі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 10.02.2025 року за №7106-2393/К-01/8-0400/25.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці №345-VІ в розмірі 80% від заробітної плати шахтаря, починаючи з дати призначення пенсії 11.03.2024 року та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.
Стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1211,20 грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Вказує, що відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача. Позивач зверталася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.09.2024 у справі № 160/16961/24 позовну заяву позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення; зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду. На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.09.2024 по справі №160/16961/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України Одеській області позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах з 11.03.2024. Позивач 17.01.2025 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до статті 8 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці». За результатом розгляду заяви від 17.01.2025, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.09.2024 у справі №160/16961/24 не містить зобов`язань щодо перерахунку пенсії відповідно до ст. 8 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI Про підвищення престижності шахтарської праці. Відповідно до статті 8 Закону № 345 мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону № 1058, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Проте зазначаємо, ключовим правовим питанням, яке було предметом розгляду судової справи № 160/16961/24 - це право позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, відповідно, питання щодо обчислення розміру пенсії (наявність чи відсутність у позивача права за умови наявності відповідного стажу) за нормами статті 8 Закону № 345 судом першої інстанції у справі № 160/16961/24 не розглядалось. Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області діяло в межах та спосіб передбачений законодавством. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. 
Судом першої інстанції встановлено, що позивач звернулася 11.03.2024 із заявою і документами до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 на підставі п. а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 15.03.2024 №046050020033 відмовлено позивачу у призначенні пенсії.
Посилаючись на п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058, Пенсійний фонд встановив, що вік заявниці 45 років 27 днів, страховий стаж особи становить 18 років 11 місяців 23 дні, пільговий стаж не значиться.
До пільгового стажу не зараховано період роботи: 
з 09.11.2012 по 28.02.2024 згідно пільгової довідки від 28.02.2024 №70, виданої ПАТ Суха балка, оскільки довідка не відповідає формі додатку №5 до Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 №637 (із змінами). До електронної справи додано довіреність від 01.11.2023 №69/377, що підтверджує повноваження вищевказаного підписувача, термін дії якої по 31.12.2023.
Позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням п. 2 ч. 1 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку з недосягненням пенсійного віку, передбаченого чинним законодавством та відсутністю необхідного пільгового стажу.
27.03.2024 позивач повторно звернулася із заявою про призначення пенсії і документами до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
За принципом екстериторіальності заява позивача була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, яким 03.04.2024 прийнято рішення №046050020033 про пенсійне забезпечення позивача.
Позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до підп. 1 п. 2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком №1 та порушенні вимоги п. 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (не досягнення пенсійного віку 50 років).
Пенсійним фондом було встановлено, що відповідно наданих до заяви документів про стаж (трудова книжка, диплом, свідоцтво про шлюб, свідоцтво про народження дитини, довідки про підтвердження стажу) та даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування загальний страховий стаж заявниці складає 18 років 11 місяців 23 дні.
Пільговий стаж за Списком №1 відсутній, оскільки згідно довіреності від 01.01.2024 №69/412 відсутнє право підпису пільгових довідок, що визначають право на пенсію на пільгових умовах Генерального директора ПрАТ Суха Балка на заступника Генерального директора з персоналу та соціальних питань.
За заявою позивача про призначення пенсії від 10.04.2024 і доданих до неї документів, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області 18.04.2024 за №046050020033 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії.
В рішенні Пенсійним фондом вказано, що пенсійний вік, визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Список №1) становить 50 років. 
Необхідний страховий стаж, визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №1) становить 20 років. 
Необхідний пільговий стаж на роботах з особливо шкідливими і особо важкими умовами праці за Списком №1, визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №1) становить 7 років 6 місяців.
Вік заявниці 45 років 01 місяць.
Страховий стаж особи становить 18 років 11 місяців 23 дні.
Страховий стаж особи з урахуванням додаткових років за Списком 1 становить 29 років 11 місяців 23 дні.
Пільговий стаж особи становить 11 років 01 місяць 20 днів.
15.02.2025 року позивачем отримано лист від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №7106-2393/К-01/8-0400/25 від 10.02.2025 року, яким відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії відповідно до статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці №345-VІ. 
Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у здійсненні перерахунку пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» №345-VІ, що викладені в листі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 10.02.2025 року за №7106-2393/К-01/8-0400/25.
Суд першої інстанції позов задовольнив.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи. 
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
За приписами пунктів 1, 6 частини 1 статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Згідно зі статтею 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) 1996 року держава зобов`язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення.
Статтею 24 Закону № 1058-IVвизначені періоди, з яких складається страховий стаж.
Частиною першої статті 24 цього Закону встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1058-IVстраховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Положеннями частини третьої цієї статті встановлено, що страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IVперіоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
Позивач вважає, що Головними управліннями Пенсійного фонду України в Дніпропетровській та Одеській областях не було виконано Закон України від 02.09.2008 року №345-VІ «Про підвищення престижності шахтарської праці» у повному обсязі, а лише частково. 
Також відповідачем не виконано повністю вимоги ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 1058-ІV з не зрозумілих позивачу причин, не взявши до уваги статтю 1 та частину 4 пункту 6 статті 10 цього Закону. 
Верховною Радою України 02 вересня 2008 року прийнято Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» №345-VI, який спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.
Статтею 8 Закону №345-VІ встановлено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. 
Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Тобто, необхідною умовою для набуття права на отримання пенсії в порядку, передбаченому Законом №345-VI, є зайнятість на підземних роботах за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
17.01.2025 року позивач звернулася через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України, за допомогою особистого кабінету, до Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, а також до Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України, як до органу вищого рівня, з заявою, в якій просила:
...Перерахувати пенсію, застосувавши для цього у повному обсязі Закон України від 02 вересня 2008 року Про підвищення престижності шахтарської праці № 345-VІ, з дня її призначення - з 11.03.2024 року, так як професія позивача по всім нормам підпадає під дії статей 1,8, ч. 4 п. 6 статті 10 цього Закону. 
В цій заяві, позивач також зазначила те, що Пенсійній фонд України є державним органом, який за функціями зобов`язаний сам особисто без будь якого рішення суду чи вказівки повинен призначати та перераховувати пенсії громадянам України з урахуванням для них умов, нормативних документів та Законів України, які є найбільш сприятливими, а Закон України від 02 вересня 2008 року «Про підвищення престижності шахтарської праці» № 345-VІ не є самостійним, а є додатком при призначенні пенсій для осіб окремих професій, що набули права на пенсію за Списком № 1.
За результатом розгляду заяви від 17.01.2025, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.09.2024 у справі №160/16961/24 не містить зобов`язань щодо перерахунку пенсії відповідно до ст. 8 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI Про підвищення престижності шахтарської праці. 
Відповідачем зазначено, що згідно статті 8 Закону № 345 мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону № 1058, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. 
Проте відповідача вказує, що ключовим правовим питанням, яке було предметом розгляду судової справи № 160/16961/24 - це право позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, відповідно, питання щодо обчислення розміру пенсії (наявність чи відсутність у позивача права за умови наявності відповідного стажу) за нормами статті 8 Закону № 345 судом першої інстанції у справі № 160/16961/24 не розглядалось. 
Тому відповідач вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області діяло в межах та спосіб передбачений законодавством. 
Натомість вказані доводи відповідача спростовуються матеріалами справи.
Так, матеріалами справи підтверджується, що позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1.
Згідно із розрахунком форми РС-право на дату призначення пенсії 11.03.2024 року страховий стаж позивача становить 22 роки 10 місяців 5 днів, пільговий стаж за списком № 1 - 11 років 03 місяці 17 днів.
При цьому відповідачем не заперечується, що позивач має стаж на підземних роботах не менше 7,5 років.
Відтак, оскільки позивач має стаж на підземних роботах не менше 7,5 років, то вона набула право на призначення пенсії у розмірі, передбаченому статтею 8 Закону №345-VI, відповідно, й про протиправність дій відповідача щодо незастосування при обчисленні позивачу розміру пенсії за віком на пільгових умовах порядку, установленого статтею 8 Закону №345-VI, при призначенні пенсії на пільгових умовах з 08 грудня 2021 року.
Доводи відповідача зводяться до того, що при вирішенні справи №160/16961/24 не розглядалось питання обчислення розміру пенсії позивача із врахуванням статті 8 Закону №345-VI, проте такі доводи є юридично не змістовними.
Стосовно поновлення строку звернення до адміністративного суду, суд першої інстанції зазначив, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.05.2025 року означену позовну заяву залишено без руху та надано було позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду: 
належним чином оформленої заяви про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду з цим адміністративним позовом починаючи з 11.03.2024 року.
На виконання вимог ухвали суду від 28.05.2025 року від позивача до суду надійшла заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду.
Оцінюючи обставини, що перешкоджали реалізації процесуального права на звернення до суду, на які позивач посилається як на поважні, суд першої інстанції виходив з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві доводів і з того, чи мав позивач за таких обставин можливість своєчасно реалізувати право на звернення до суду (чи відсутні були вагомі перешкоди, труднощі для реалізації цього права) та поновив пропущений процесуальний строк, з чим колегія суддів апеляційної інстанції погоджується.
Про поважність причин пропуску строку звернення до суду, суд першої інстанції врахував правову позицію, викладену у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Іліан проти Туреччини», згідно з якою, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання необхідно звертати увагу на обставини справи.
У справі «Bellet v. Fгаnсе» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 §1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. 
Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Беручи до уваги норми Конституції України, а також враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, спрямовану на ефективний доступ особи до суду для захисту її порушеного права, з метою недопущення обмеження права позивача на судовий захист, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що причини пропуску строку звернення позивача з даною позовною заявою до адміністративного суду є поважними, а тому, пропущений процесуальний строк звернення до суду із позовною заявою слід поновити.
Оскільки матеріалами справи підтверджується, що позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 та згідно із розрахунком форми РС-право на дату призначення пенсії 11.03.2024 року страховий стаж позивача становить 22 роки 10 місяців 5 днів, пільговий стаж за списком № 1 - 11 років 03 місяці 17 днів, (відповідачем не заперечується, що позивач має стаж на підземних роботах не менше 7,5 років), то позивачка набула право на призначення пенсії у розмірі, передбаченому статтею 8 Закону №345-VI.
Як наслідок, наявні підстави для висновку про протиправність дій відповідача щодо незастосування при обчисленні позивачу розміру пенсії за віком на пільгових умовах порядку, установленого статтею 8 Закону №345-VI,
Доводи відповідача зводяться до того, що при вирішенні справи №160/16961/24 не розглядалось питання обчислення розміру пенсії позивача із врахуванням статті 8 Закону №345-VI.
Однак, це не дає підстав для не здійснення перерахунку пенсії позивача, яка набула право на призначення пенсії у розмірі, передбаченому статтею 8 Закону №345-VI.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачем та нормами законодавства, що регулює дані правовідносини. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області – залишити без задоволення. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.10.2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 24.02.2026 та в силу ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова 

суддя Л.А. Божко 

суддя О.М. Лукманова