Справа № 493/317/24 
Провадження № 3-в/493/2/26 

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2026 року м. Балта Одеської області
Суддя Балтського районного суду Одеської області Тітова Т.П., розглянувши подання начальника Подільського районного відділу № 1 філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області Пасаїти Л. щодо вирішення питання про давність виконання постанови Балтського районного суду від 26.02.2024 року відносно ОСОБА_1 , 

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Балтського районного суду Одеської області від 26.02.2024 року ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 ч. 1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт строком на 120 годин.
Начальник Подільського районного відділу № 1 філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області Пасаїта Л. звернулася до суду зі поданням для вирішення питання про давність виконання судового рішення, а саме: постанови Балтського районного суду від 26.02.2024 рокупро притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, якою на останнього накладено адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин. 
Подання обґрунтувала тим, що постанова Балтського районного суду від 26.02.2024 рокувідносно  ОСОБА_1 надійшла до Подільського районного відділу № 1 філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області та прийнята до виконання.
На протязі перебування на обліку відділу пробації встановлено, що з 09.04.2026 року ОСОБА_1 зарахований до списків військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 .
До Балтського районного суду 29.04.2024 року було направлено подання для вирішення питання, пов`язаного із виконанням постанови суду від 29.04.2024 року. Постановою Балтського районного суду Одеської області від 29.04.2024 року залишено без розгляду. На підставі наведеного, просить вирішити питання про звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку з закінченням строків давності виконання судового рішення.
Представник органу пробації та  ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи судом повідомлялися належним чином, а їх неявка не перешкоджає розгляду подання по суті.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.
Вивчивши подання, суд приходить до такого висновку.
Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення, для цілей ст. 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії ст. 6 ЄКПЛ.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ "Про міжнародні договори України" та ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" усталена судова практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.
Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як "кримінальні" у розумінні норм Конвенції.
Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 р. зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер КУпАП.
Положення КУпАП, не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду.
Натомість, дані строки, передбачені в ст. 80 КК України регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Крім того, КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 року (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що "не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям "правопорушення", а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним". У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).
Як встановлено судом постанова суду про накладення адміністративного стягнення щодо  ОСОБА_1 не виконана, оскільки з 09.04.2026 року ОСОБА_1 зарахований до списків військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 .
З вказаних матеріалів справи вбачається, що судове рішення від 26.02.2024 року за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП не було виконано протягом 2 років, оскільки встановлено, що ОСОБА_1 військовослужбовець, тому немає можливості відпрацьовувати суспільно корисні роботи.
Отже вважаю за можливе застосувати строки давності до виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення, виходячи з принципів розумності та доцільності. Держава за таке незначне правопорушення не повинна нескінченно витрачати ресурси та відповідні адміністративні заходи на реалізацію такого виду стягнень у виді суспільно корисних робіт.
Враховуючи час, який минув з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 (минуло більше 2 років), кількість вжитих органом пробації заходів, витрати часу та державних коштів на її виконання, вважаю, що можливо звільнити особу від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строку давності виконання постанови.
На підставі викладеного, керуючись ст. 304 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Подання начальника Подільського районного відділу № 1 філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області Пасаїти Л. щодо вирішення питання про давність виконання постанови Балтського районного суду від 26.02.2024 року відносно ОСОБА_1 - задовольнити.
Звільнити  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , від відбування накладеного адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, призначеного постановою Балтського районного суду Одеської області від 26.02.2024 рокуу зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення.
СУДДЯ