Справа № 147/572/26 
Провадження № 3/147/263/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11 березня 2026 року с-ще Тростянець 

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Натальчук О.А., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли від Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого в АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП,
встановив:
З протоколу про адміністративне правопорушення від 06.03.2026 вбачається, що ОСОБА_1 проходить військову службу за мобілізацією у ВЧ НОМЕР_1 , відповідно до наказу КВОК «Південь» від 15.05.2025 №197 старшого лейтенанта ОСОБА_1 призначено на посаду начальника групи персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 . 
Старший лейтенант ОСОБА_1 перебуваючи на посаді начальника групи персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , недбало ставлячись до військової служби, на порушення своїх статутних обов`язків, вчинив недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, а саме допустив безпідставне нарахування та виплату старшому лейтенанту ОСОБА_2 премію за вересень місяць 2025 року у розмірі 16512,00 грн. При цьому відносно останнього складено протокол від 10.09.2025 ОДВ/457 про адміністративні правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із виконанням ним обов`язків військової служби в нетверезому стані.
Дії  ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.172-15 КУпАП. 
В судове засідання  ОСОБА_3 не з`явився, разом із матеріалами справи надійшла заява останнього про розгляд справи без його участі, вину визнає, щиро кається та просить призначити йому покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі, виплату якого розстрочити на 10 місяців. 
Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступного.
В силу вимог ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 1 статті 172-15 КУпАП передбачено відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби.
Частиною 2 цієї статті передбачено відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.
Визначення військової службової особи надано у примітці до ст. 172-13 КУпАП, відповідно до якої, під вказаними особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.
Ст.1 Закону України «Про оборону України», визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період діє в Україні від 24 лютого 2022 року, після оприлюднення Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».
Так, недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них. Крім того, якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків (хвороба, відсутність досвіду, нетривалість служби), то не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним.
Згідно ст.16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Правопорушення стверджується протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП від 06.03.2026 та доданими до нього матеріалами.
Доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 суду не надано, не здобуто таких і під час розгляду справи, а навпаки правопорушником визнано вину.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність  ОСОБА_1 , суд визнає щире каяття.
Обставини, що обтяжують відповідальність  ОСОБА_1 , судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, оскільки відсутні законні підстави для застосування найсуворішого виду покарання.
Щодо розстрочення виплати суми штрафу, суд вважає, що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 301 КУпАП, за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця.
Відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.
При розгляді заяви ОСОБА_1 суд зважає, що у чинному КУпАП відсутня стаття, яка б передбачала розстрочку сплати штрафу та порядок розгляду даного питання судом.
Однак, у діючому Кримінальному кодексі України наявні відповідні статті, які передбачають можливість розстрочення штрафу та визначають порядок розгляду питання про розстрочку, а тому, при розгляді даної заяви вважаю за необхідне застосувати аналогію права.
Частина 4 ст. 53 КК України передбачає, що з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.
Згідно зі статтею 268 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є забезпечення виконання винесеної постанови, що обумовлює необхідність застосування усіх передбачених КУпАП заходів забезпечення виконання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та застосування накладеного адміністративного стягнення.
Ураховуючи, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, щиро розкаюється, перебуває у матеріальному становищі, що ускладнює йому сплату штрафу одним платежем, суд вважає, що заява останнього про розстрочку виплати суми штрафу підлягає задоволенню.
Враховуючи вищевикладене суд вважає за можливе розстрочити ОСОБА_1 сплату штрафу частинами строком на шість місяців.
Відповідно до вимог п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків звільняються від сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 33, 34, 172-20, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого в АДРЕСА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави.
Розстрочити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виплату суми штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень щомісячними платежами на 6 (шість) місяців, в сумі по 2833,33 (дві тисячі вісімсот тридцять три) грн 33 коп.
Щомісячна оплата підлягає сплаті за реквізитами: на користь держави (рахунок - UA508999980313090106000002898, Код ЄДРПОУ 37979858, Одержувач ГУК у Він.обл./с.Ободівка/21081100, Банк одержувача Казначейство України (ЕАП).
Зобов`язати ОСОБА_1 повідомляти суд про сплату штрафу, шляхом пред`явлення відповідного документу (квитанції).
Перебіг строку давності виконання постанови в частині накладення адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку розстрочки.
Після закінчення строку встановленої розстрочки строк пред`явлення до примусового виконання постанови в частині накладання адміністративного стягнення в виді штрафу становить три місяці.
Згідно ст. 308 КУпАП - у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя     О.А. Натальчук